ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/4250/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 липня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М, при  секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу    Приватного акціонерного товариства «Азот» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Азот» до Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне підприємство «ДИСКОНТ», Хьорбігер Відень ГмбХ ,про визнання протиправними дій та зобов`язання утриматись від вчинення дій,

ВСТАНОВИВ

Публічне акціонерне товариство «Азот» звернулося до суду з позовом, у якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просило:
- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. щодо визначення вартості майна в розмірі 37 019 300,00 грн., а саме нежитлового приміщення Будинку культури, що знаходиться за адресою: м.Черкаси, б-р Шевченка, буд. 249;
- зобов`язати відповідача утриматись від вчинення будь-яких дій, пов`язаних з продажем, реалізацією чи іншим відчуженням вказаного майна за вартістю 37  019 300,00 грн., що визначена на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності ПП «ДИСКОНТ».
У подальшому позивач змінив організаційно-правову форму із Публічного акціонерного товариства на Приватне акціонерне товариство.
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що вартість оціненого майна, що встановлена суб`єктом оціночної діяльності, є значно меншою,  ніж середньоринкова ціна комерційної нерухомості у м. Черкаси. Відтак, реалізація цього майна за заниженою ціною може призвести до значних матеріальних збитків позивача.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що    на примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. перебуває зведене виконавче провадження ВП №57048235 щодо стягнення грошових коштів з Публічного акціонерного товариства «Азот».
Згідно з постановою приватного виконавця Плесюка О.С. від 04.09.2019 р. здійснено опис та накладений арешт на належне боржнику нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення, розташоване за адресою м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 249 , яке зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за №23822578.
Постановою від 27.11.2019 р. приватний виконавець Плесюк О.С. у зведеному виконавчому провадженні №57048235 призначив суб`єкта оціночної діяльності  суб`єкта господарювання  ПП «ДИСКОНТ», що має сертифікат, виданий Фондом державного майна України від 18.04.2019 р. №309/19 зі строком дії до 18.04.2022 р. 
Зазначеним рішенням також надано вказаному суб`єкту оціночної діяльності право впродовж листопада-грудня 2019 року здійснити оцінку нежитлового приміщення, розташованого за адресою м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 249 , зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за №23822578, та попереджено про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.
04.12.2019 директор ПП «ДИСКОНТ» Клименко В.О. затвердив звіт про визначення ринкової вартості нежитлових приміщень Будинку культури, загальною площею 10 656,4 кв.м., що належать ПАТ «АЗОТ», розташований в м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 249, складений на замовлення приватного виконавця Плесюка О.С.. Метою оцінки вказано застосування його результатів в ході виконавчого провадження. Оцінка виконана станом на 29.11.2019 р.
У розділі 8 Звіту оцінювач повідомляє, що ринкова вартість об`єктів, що розрахована в межах порівняльного підходу, склала 37  019 300,00 грн. без врахування ПДВ. Про таку загальну ринкову вартість об`єкта зазначив у висновку суб`єкта оціночної діяльності про вартість майна, затвердженому 04.12.2019 р.
16.12.2019 р. позивач отримав письмове повідомлення відповідача від 11.12.2019 р. №2216 про результати оцінки майна, в якому вказано, що відповідно до оцінки, проведеної ПП «ДИСКОНТ», вартість вказаного нерухомого майна становить 37  019 300,00 грн. без урахування ПДВ. У додатку надав вказаний Висновок.
29.01.2020 р. відповідачем сформовано заявку щодо реалізації вказаного вище майна шляхом проведення електронних торгів, яку направив директору Черкаської філії ДП "СЕТАМ".
Вважаючи дії відповідача стосовно визначення вартості майна протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
За змістом  статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1  статті 13 Закону №1404-VIII визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно із частинами 1, 2  статті 18 Закону № 1404-VIII  виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим  Законом  заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Статтею 57 Закону № 1404-VIII  обумовлено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.
У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.
Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.
У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. 
Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.
У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.
Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. 
Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.
  Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.
Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.
Приписами частини 1 статті 20 Закону № 1404-VIII  передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.
Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені  Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон №2658-III)
Відповідно до статті 3 Закону №2658-III  процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до  статті 12 цього Закону.
Частиною 1  статті 12 Закону №2658-III   встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.
За змістом  статті 3 Закону №2658-III   оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в  статті 9  цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
В силу пункту 3 частини 2  статті 4 Закону України  Закону №2658-III  однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна, яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим  Законом  та нормативно-правовими актами з оцінки майна.
Відповідно до статті 13 Закону №2658-III  рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).
Якщо письмовим запитом про необхідність проведення рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість майна, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна. У цьому випадку рецензент здійснює або забезпечує здійснення оцінки майна в порядку, встановленому нормативно-правовими актами з оцінки майна.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18 та від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц дійшла висновку, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.
Проте, позивачем не ставиться вимога про  оскарження оцінки майна, а позовні вимоги базуються на власній оцінці позивачем звіту про оцінку майна, який, на думку позивача, є необґрунтованим, у зв`язку з чим сума оцінки майна є заниженою та не відповідає дійсності та як наслідок на неправомірному використанні державним виконавцем цього звіту під час здійснення виконавчих дій.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження під час проведення виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень.
Частиною 5  статті 57 Закону № 1404-VIII  визначено право сторін у виконавчому провадженні на оскарження оцінки майна до суду в 10-ти денний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця про таку оцінку.
Відповідно, приписи вищенаведеної норми надають учаснику виконавчого провадження право на оскарження оцінки майна, як процесуальної дії державного виконавця.
Законом №2658-III передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим  Законом  та нормативно-правовими актами з оцінки майна.
Отже, рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки.
Правовий висновок з цього питання викладений у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №826/6706/18.
Слід зазначити, що в  статті 13 Закону №2658-III передбачені вимоги щодо рецензування звіту про оцінку майна.
Зокрема, рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна,     а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності.     Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).
Аналіз наведених правових норм дає підстави для  висновку, що законодавством  не передбачено обов`язку приватного виконавця на здійснення рецензування звіту про оцінку майна боржника.
Поруч з цим, зі змісту позову не вбачається, що позивач подавав державному виконавцю заперечення проти звіту про оцінку майна та останнім відмовлено у призначенні рецензування звіту.
При цьому, колегія суддів бере до уваги, що суб`єкт оціночної діяльності, після відкриття провадження у даній справі, листом №255 від 04.03.2020 р. відкликав звіт про оцінку майна від 04.19.2019 р. Підставою для відкликання звіту стали доводи позовної заяви у даній справі та долучені матеріали.
Як зазначив відповідач, оскільки звіт відкликаний у зв`язку з необхідністю його доопрацювання, останній є таким, що втратив чинність з моменту відкликання.
Крім цього, відповідач повідомив суд, що ним вживаються заходи для усунення негативних правових наслідків, які можуть настати внаслідок продажу майна на підставі такого звіту. Зокрема, листом №2093 від 19.06.2020 р. відповідач повідомив Черкаську філію ДП «СЕТАМ» про відкликання на доопрацювання суб`єктом оціночної діяльності звіту про оцінку майна.
Належних, допустимих і достовірних доказів вчинення відповідачем будь-яких дій після відкликання звіту та повідомлення ним організатора торгів, пов`язаних з продажем, реалізацією чи іншим відчуженням зазначеного майна за вартістю 37  019 300,00 грн., яка визначена на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності ПП «ДИСКОНТ», суду не надано.
Проте, колегія суддів погоджується з доводами апелянта стосовно порушення відповідачем строків повідомлення про визначення вартості майна.
Так, частиною 5 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. 
Пунктом 20 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 р., у разі якщо оцінку майна проводив суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, виконавець надсилає сторонам повідомлення про оцінку майна не пізніше наступного робочого дня після отримання звіту про оцінку майна
Як зазначено у висновку суб`єкта оціночної діяльності про вартість майна, датою складання звіту є 04.12.2019 р. Однак, повідомлення про результати оцінки майна датоване лише 11.12.2019 р.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч зазначеному. відповідачем жодним чином не спростовано порушення вимог статті 57 Закону №1404-VIII та пункту 20 розділу VIII Інструкції.
Про таке порушення відповідачем процедури повідомлення про результати оцінки майна ПрАТ «Азот» зазначало у позовній заяві, проте судом попередньої інстанції не було враховано та не надано оцінки вищевказаним обставинам.
Помилковим є висновок суду попередньої інстанції про відсутність у заявлених спірних правовідносинах порушень відповідачем прав позивача.
Згідно з частиною 2  статті 9 КАС України  суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього  Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За таких обставин, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.
У відповідності до вимог п. 2 ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст. 317 КАС України  підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись статтями  315,  317,  321,  322,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Азот» задовольнити частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича щодо визначення вартості майна в частині порушення строків повідомлення про визначення вартості майна.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанова складена в повному обсязі 30 липня 2020 р.

Головуючий             суддя                                                                  	                                                                      І.О.Лічевецький	
суддя	                                                                    В.П.Мельничук	
суддя	                                                                    О.М.Оксененко