Ухвала
Іменем України
 
24 липня 2020 року
м. Київ
Справа № 607/12180/17
Провадження № 51-3468 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 23 червня 2020 року про відмову у відкритті провадження,
встановив:
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2020 року ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 23 червня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами прокурора та представника потерпілої на вказану ухвалу суду першої інстанції.
У касаційній скарзі прокурор не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанцій та просить його скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надану суду копію судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Зі змісту оскарженого судового рішення вбачається, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2020 року постановлена під час судового розгляду по суті кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України. 
Відповідно до ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
13 червня 2019 року Конституційний Суд України у справі № 4 р/2019 визнав неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Тобто окремому оскарженню в апеляційному порядку за змістом вказаного рішення КСУ підлягає ухвала про продовження (застосування) строку тримання під вартою. 
При цьому оскарження ухвали про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, постановленої під час судового провадження по суті в суді першої інстанції, зазначеними положеннями не передбачено.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов правильного кінцевого висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за апеляційними скаргами прокурора та представника потерпілої на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2020 року, адже відповідно до положень ст. 392 КПК України ухвала про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, постановлена під час судового провадження по суті в суді першої інстанції, не підлягає окремому оскарженню.
Однак, обґрунтовуючи своє рішення про відмову у відкритті провадження, суддя Тернопільського апеляційного суду послався на підставу, яка відповідно до п. 2 ч. 3              ст. 399 КПК України може бути підставою для повернення апеляційної скарги, а не для відмови у відкритті провадження, що вбачається некоректним, але не має істотного значення, враховуючи, що остаточне рішення апеляційного суду є таким, що ґрунтується на вимогах закону. 
Отже, з касаційної скарги та копії судового рішення убачається, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 23 червня 2020 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                 ОСОБА_3