ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" червня 2020 р.           Справа № 910/24315/16
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кропивної Л.В.
суддів:            Пономаренка  Є.Ю. 
          Дідиченко  М.А. 
 
секретар судового засідання Ярмоленко С.М.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання, 
розглянувши апеляційні скарги Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" та Організації орендарів "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" 
на рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2019 р. (повний текст складено 11.06.2019 р.)
у справі № 910/24315/16 (суддя - Морозов С.М.)
за позовом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської області (Київської міської державної адміністрації)
до Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" та Організації орендарів "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7"
про виселення,-
В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:
Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської області (Київської міської державної адміністрації) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" про виселення із займаних приміщень цілісного майнового комплексу Спеціалізованого ремонтно-налагоджувального управління № 7 (далі - СРНУ № 7), розташованого за адресою: м. Київ, просп. Палладіна, 9, загальною площею 1 578,00 кв.м. та м. Київ, вул. Якіра, 16/18, загальною площею 290,10 кв.м.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.04.2017 р. залучено до участі у справі Організацію орендарів "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" в якості відповідача-2.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що незважаючи на закінчення строку дії договору оренди від 20.10.1993 р. цілісний майновий комплекс СРНУ № 7 не повернуто позивачу, утримується без достатніх для цього правових підстав, а тому він просив в примусовому порядку виселити відповідача-1 з займаних приміщень.
Рішенням господарського суду міста Києва від 28.05.2019 р. у справі № 910/24315/16 позов задоволено повністю: 
- виселено Орендне підприємство "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" із займаних приміщень цілісного майнового комплексу Спеціалізованого ремонтно-налагоджувального управління № 7, розташованого за адресою: м. Київ, проспект Палладіна, 9, загальною площею 1 578,00 кв.м.; 
- виселено Орендне підприємство "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" із займаних приміщень цілісного майнового комплексу Спеціалізованого ремонтно-налагоджувального управління № 7, розташованого за адресою: м. Київ, вулиця Якіра, 16/18, загальною площею 290,10 кв.м. (яку відповідно до розпорядження Київського міського голови № 125/1 від 19.02.2016 р. "Про перейменування бульвару, вулиць, площі та провулків у місті Києві" було перейменовано на вулицю - Деревлянська);
- стягнуто з Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" на корить Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської області (Київської міської державної адміністрації) 1 378,00 грн. судового збору.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з правової позиції, відповідно до якої якщо строк оренди закінчився, і орендодавець згоди на продовження орендних відносин не надав, відповідач-1 користується чужою річчю без достатніх для цього правових підстав і підлягає примусовому виселенню, а орендована річ - поверненню орендодавцю. 
Не погодившись з прийнятим рішенням, Орендне підприємство "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" та Організація орендарів "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" звернулися до Північного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просили скасувати оскаржуване рішення як незаконне та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Наводячи підстави для скасування оскаржуваного рішення, апелянти зазначали, що позивачем не доведено належність приміщень за договором оренди до комунальної власності і правомочності здійснювати володіння цими приміщеннями. Окрім того, судом першої інстанції не було досліджено та встановлено фактичну передачу нерухомого майна, його адресу і площу, а також необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-2 про долучення до матеріалів справи додаткових доказів. На підтвердження своєї правової позиції апелянтами надано додаткові докази разом з апеляційними скаргами. 
Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 р., у складі колегії суддів: Іоннікової І.А. (головуючий), Агрикової О.В., Тарасенко К.В., відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами та призначено справу до розгляду на 11.09.2020 р. 
30.08.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшли додаткові пояснення.
03.10.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшли письмові пояснення по справі.
07.10.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційні скарги.
У судовому засіданні 08.10.2019 р. оголошено перерву до 22.10.2019 р.
18.10.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшли письмові пояснення.
21.10.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційні скарги.
У судовому засіданні 22.10.2019 р. оголошено перерву до 03.12.2019 р.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 р., у складі колегії суддів: Іоннікової І.А. (головуючий), Разіна Т.І., Тарасенко К.В., продовжено строк розгляду апеляційних скарг та призначено справу до розгляду на 15.01.2020 р.
15.01.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
15.01.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшла заява про відвід колегії суддів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2020 р. визнано необґрунтованим відвід колегії суддів; передано справу для вирішення питання про відвід суддів у порядку, встановленому ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 р., у складі колегії суддів: Верховець А.А. (головуючий), Остапенко О.М., Доманська М.Л., відмовлено у задоволенні заяви про відвід колегії суддів; справу повернуто до розгляду колегії суддів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2020 р. повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційних скарг буде здійснюватись 12.02.2020 р.
07.02.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшли письмові пояснення.
12.02.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідачів надійшло клопотання про витребування документів на підтвердження права власності нерухомого майна, яке залишено без розгляду на підставі частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України, оскільки подане після строку встановленого в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. 
12.02.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшла заява про відвід.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2020 р. задоволено заяву головуючого судді Іоннікової І.А. про самовідвід від розгляду апеляційних скарг та матеріали справи передано на повторний автоматизований розподіл відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Смірнова Л.Г., Поляк О.І., прийнято апеляційні скарги до провадження у визначеному складі суддів та призначено справу до розгляду на 15.04.2020 р. 
10.04.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від апелянтів надійшли клопотання про відкладення розгляду справи з урахуванням строків карантину, установленого в зв`язку з поширенням на території України коронавірусу COVID-19.
15.04.2020 р. справу № 910/24315/16 за апеляційними скаргами Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" та Організації орендарів "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" було знято з розгляду. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Пономаренко Є.Ю.,  прийнято апеляційні скарги до провадження у визначеному складі суддів та  призначено справу до розгляду на 20.05.2020 р.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Поляк О.І., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею - доповідачем, на лікарняному, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А.
19.05.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідачів надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з запровадженням карантину на території України.
20.05.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача  надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 р. відкладено розгляд справи на 17.06.2020 р.
17.06.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідачів надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з запровадженням карантину на території України.
Колегія суддів не знайшла підстав для відкладення розгляду даної справи, оскільки явка представників обов`язковою не визнавалась, і за висновками суду, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційних скарг за наявними у справі матеріалами. Окрім того, представники не позбавлені можливості приймати участь у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відповідно до положень  статті 197 Господарського процесуального кодексу України.
У судовому засіданні, що відбулось 17.06.2020 р., позивач просив залишити апеляційні скарги без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
Інші учасники справи не взяли участі у розгляді справи судом апеляційної інстанції, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. За висновками суду, їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційних скарг за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши письмові докази долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів № 26 від 13.01.1992 р. "Про формування комунального майна міста та районів", зокрема, було вирішено: 
- затвердити перелік комунального майна, яке перебуває у власності міста (додаток 1) (п. 1);
- ГоловПЕУ разом з управлінням, об`єднаннями міськвиконкому здійснити до 25.02.1992 р. приймання державного майна, яке перебуває у віданні міністерств і відомств України, органів уповноважених управляти державним майном, до комунальної власності міста згідно із затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991 р. переліком (п. 2);
- Головним управлінням, управлінням, об`єднанням, фірмам міськвиконкому здійснити до 15.02.1992 р. передачу комунального майна, за станом на 01.01.1992 р., яке перебуває у їх віданні, до комунальної власності районів згідно із затвердженим цим рішенням переліком (п. 4).
Додатком № 1 до вказаного рішення № 26 від 13.01.1992 р. встановлено перелік нежилих будинків та споруд, які передаються до комунальної власності міста, зокрема, двоповерховий госпблок, 940 кв.м., СРНУ-7 ВЖРО міськвиконкому  по вул. Палладіна, буд. 9.
20.10.1993 р. між Управлінням комунального майна у м. Києві Київської міської державної адміністрації (правонаступником якого є Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської області (Київської міської державної адміністрації)) (орендодавець) та Організацією орендарів "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" (орендар) укладено договір оренди державного майна (далі - договір), відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в користування майно спеціалізованого ремонтно-налагоджувального управління № 7 у складі: основних засобів виробництва по відновній вартості на суму 3     718     700 крб., в т.ч. будівлі та споруди на суму 2     808     000 крб., згідно додатку № 2, 3. Обігові кошти на суму 5     195     500 крб., в т.ч. запаси та витрати на суму 5     165     400 крб.
За господарське використання майна та обігових коштів, наданих в оренду, орендар сплачує орендодавцю орендну плату згідно розрахунку орендної плати. Орендна плата є фіксованою платою і сплачується щомісячно в розмірі 1/12 частини річної суми не пізніше 20 числа наступного місяця (згідно розрахунку орендної плати) (пункт 1.2 договору).
За умовами пунктів 2.1, 2.2 договору передача майна в оренду не припиняє права власності на нього. Створене орендарем підприємство стає правонаступником прав та обов`язків, пов`язаних з діяльністю державного підприємства, на базі якого створена організація орендарів. Орендарю переходять права та зобов`язання цього підприємства по участі в соціально-економічному розвитку відповідного району.
Відповідно до пунктів 6.2, 6.5 договору він припиняється внаслідок: закінчення строку дії договору; викупу об`єкту оренди; загибелі об`єкту оренди. При відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміни договору до закінчення строку він вважається продовженим на той же строк на тих же умовах.
Згідно з пунктом 7.1 договору він вступає в дію з часу його підписання і діє на протязі 3-х років.
Додатком № 2 до договору сторонами погоджено об`єкти які передаються в оренду, а саме: будови по вул. Якіра, буд. 16/18 та по вул. Палладіна, буд. 9.
Рішенням Київської міської ради № 208/1642 від 27.12.2001 р. "Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва" затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Києва згідно з додатком № 1", зокрема, до таких об`єктів належить нежилий будинок     по просп. Академіка Палладіна, 9, літ. А,     площею 1 790,50     кв.м.
Рішенням Київської міської ради № 322/1532 від 24.06.2004 р. "Про затвердження переліку об`єктів реконструкції, реставрації, незавершеного будівництва, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва" затверджено перелік об`єктів реконструкції, реставрації, незавершеного будівництва, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, згідно з додатком, за яким, зокрема, до об`єктів реконструкції, реставрації, незавершеного будівництва, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва належить об`єкт по вул. Якіра, 16/18,   площею об`єкта 240,00   кв.м., балансоутримувачем об`єкта є Орендне підприємство "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7".
Рішенням Київської міської ради № 565/3026 від 08.12.2005 р. "Про продовження орендному підприємству "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" дії договору оренди цілісного майнового комплексу "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" на вул. Палладіна, 9", продовжено орендному підприємству "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" дію договору оренди цілісного майнового комплексу "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" на вулиці Палладіна, 9 на 3 роки і встановлено річну плату за користування у розмірі 3 % від ринкової вартості цілісного майнового комплексу, визначеної актом оцінки майна, проведеної у встановленому законодавством порядку.
Рішенням Київської міської ради № 860/860 від 18.12.2008 р. "Про питання оренди об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва" вирішено:
- дозволити або відмовити укласти (переукласти) договори оренди (суборенди) встановити пільгові орендні ставки згідно з переліками, визначеними у додатках 1, 2, 3, 4, 5, 6 до цього рішення (п. 1);
- доручено підприємствам (установам), за якими закріплене майно на праві господарського відання (оперативного управління), в термін до двох місяців укласти (переукласти) договори оренди (суборенди) з фізичними та юридичними особами, зазначеними у пункті 1 цього рішення, яким надано дозвіл, в установленому порядку (п. 2); 
- договори оренди будинків або приміщень об`єктів культурної спадщини, що є пам`ятками, крім істотних умов, визначених у додатках до цього рішення, мають містити додаткові умови, визначені Головним управлінням культури і мистецтв виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (п. 3).
Додатком до вказаного рішення визначено, що Орендному підприємству "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" погоджено оренду цілісного майнового комплексу площею 1     790,50 кв.м. в м. Києві по вул. Академіка Палладіна, 9 строком на 2 роки 364 дні з орендною ставкою в 5 %.
Листом № 042/11/13-614 від 18.01.2012 р. позивач звернувся до відповідача-1 з вимогою про приведення договірних відносин цілісного майнового комплексу СРНУ-7 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва та Орендним підприємством "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" у відповідність до Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради № 34/6250 від 22.09.2011 р., і про те, що орендному підприємству відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 629 від 10.05.1995 р. необхідно надати до Головного управління комунальної власності м. Києва кандидатуру до складу комісії з оцінки майна, крім того, необхідно скласти звіт про оцінку цілісного майнового комплексу СРНУ-7 уклавши договір на проведення незалежної оцінки майна з суб`єктом оціночної діяльності.
На виконання рішення № 860/860 від 18.12.2008 р. позивач звернувся до відповідача-1 з листом № 062/7/17-4998 від 20.06.2014 р., яким надано представнику орендного підприємства строк в 10 днів для прибуття до Департаменту для здійснення звірки нарахованої та сплаченої орендної плати. Окрім того, вказаним листом позивач повідомив відповідача-1 про те, що після 13.10.2014 р. дія договору оренди продовжуватись не буде і орендарю необхідно повернути об`єкт оренди за актом приймання-передавання.
Лист отриманий відповідачем-1 26.06.2014 р. відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
У відповідь листом № 125/01 від 01.07.2014 р. відповідач-2 повідомив позивача про те, що на момент прийняття рішення № 860/860 від 18.12.2008 р. Київради була чинною ст. 115 ГК України, за якою орендним підприємством визнається підприємство, створене орендарем на основі оренди цілісного майнового комплексу існуючого державного або комунального підприємства чи майнового комплексу виробничого структурного підрозділу (структурної одиниці) цього підприємства з метою здійснення підприємницької діяльності. Орендарем є юридична особа, утворена членами трудового колективу підприємства чи його підрозділу, майновий комплекс якого є об`єктом оренди. Тому, орендне підприємство не могло бути орендарем ЦМК "СРНУ-7", ним на підставі чинного договору була і є організація орендарів. Щодо терміну договору оренди, то відповідно до норми Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні" від 15.12.2009 р. термін договору оренди не може бути меншим, ніж 5 років, якщо орендар не пропонує менший термін. Організація орендарів, як орендар, не пропонувала зменшення терміну договору оренди. Оскільки до 21.11.2008 р., часу коли сторони мали можливість заявити про зміну чи розторгнення договору, жодна зі сторін не висунула умови про зміну договору, то договір від 20.10.1993 р. пролонгувався до 20.10.2013 р. і з тих же підстав та умови він пролонгувався до 20.10.2018 р.
Листом № 062/7/17-5976 від 24.07.2014 р. позивач звернувся до відповідача-2 з вимогою про повернення об`єкту оренди після закінчення терміну дії договору, а саме 13.10.2014 р., оскільки оренда продовжуватись не буде у зв`язку з невиконанням орендарем вимог Департаменту комунальної власності м. Києва в частині забезпечення приведення договірних відносин у відповідність до вимог чинного законодавства.
Вказаний лист отриманий відповідачем-2 28.07.2014 р. відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Листом № 062/7/17-8804 від 17.10.2014 р. позивач вдруге звернувся до відповідача-2 з вимогою про повернення об`єкту оренди після закінчення терміну дії договору, а саме 13.10.2014 р., оскільки оренда продовжуватись не буде у зв`язку з невиконанням орендарем вимог Департаменту комунальної власності м. Києва в частині забезпечення приведення договірних відносин у відповідність до вимог чинного законодавства. 
Вказаний лист отриманий відповідачем-2 23.10.2014 р. відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Листом № 062/7/17-9668 від 12.11.2014 р. позивач знову звернувся до відповідача-2 з вимогою про повернення об`єкту оренди у зв`язку із закінченням терміну дії договору, а саме 13.10.2014 р., з огляду на невиконанням орендарем вимог Департаменту комунальної власності м. Києва в частині забезпечення приведення договірних відносин у відповідність до вимог чинного законодавства.
Оскільки орендовані приміщення не було звільнено, юридично передача актом прийому-передачі не оформлена, позивач звернувся з даним позовом до суду. 
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до статей 6, 626, 627 зазначеного Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
За змістом статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Відповідно до частин 1, 3 статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Законом можуть бути встановлені максимальні (граничні) строки договору найму окремих видів майна.
Згідно з частиною 2 статті 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.
Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (стаття 764 Цивільного кодексу України). 
Особливості регулювання відносин, пов`язаних з орендою державного і комунального майна, наведено, зокрема у Законі України "Про оренду державного і комунального майна" (у редакції, чинній на час спірних правовідносин), який визначає умови укладення, особливості зміни, припинення і поновлення договору оренди державного і комунального майна.
Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності (ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").
Згідно з положеннями ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди. Орендоване майно (крім таких видів нерухомого майна, як приміщення, частини будівель, споруд, а також іншого окремого індивідуально визначеного майна) включається до балансу орендаря із зазначенням, що це майно є орендованим.
Як вбачається зі статуту відповідача-1, Орендне підприємство "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" (підприємство, скорочено - ОП "СРНУ-7") створено організацією орендарів "Спеціалізованого ремонтно-налагоджувального управління № 7" (засновник) на основі оренди майна цілісного майнового комплексу державного підприємства "Спеціалізованого ремонтно-налагоджувального управління № 7" для викупу майна орендованого підприємства, діє відповідно до приписів Цивільного і Господарського кодексів України, Законів України "Про власність", "Про оренду державного та комунального майна".
Зі змісту пунктів 1.6, 3.1, 3.3, 3.4 статуту умови договору оренди є обов`язковими для орендного підприємства, статут не може суперечити умовам договору оренди. Майно підприємства складають основні та оборотні кошти, зароблені засновником - організацією орендарів СРНУ № 7 за час своєї діяльності і передані підприємству на баланс, а також майно, орендоване засновником у Фонду комунального майна. Підприємство здійснює користування і оперативне управління орендованим майном відповідно до договорів оренди. Орендована нерухомість та інше орендоване і індивідуально визначене майно, залишається на балансі підприємства з вказівкою, що це майно передано йому в оренду.
Таким чином, відповідачу-1 на баланс було передано орендований цілісний майновий комплекс державного підприємства "Спеціалізованого ремонтно-налагоджувального управління № 7", а отже відповідач-1 здійснює фактичне користування орендованими приміщеннями та їх оперативне управління.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", що кореспондується з п. 2.1 договору, передача майна в оренду не припиняє права власності на це майно.
З     огляду на предмет спору у справі та зміст спірних правовідносин, колегією суддів відхиляються доводи апеляційних скарг про те, що позивачем не доведено належність приміщень за договором оренди до комунальної власності і правомочності здійснювати володіння цими приміщеннями. 
Так, між сторонами існують відносини зобов`язального характеру, що виникли з договору оренди, а позов спрямований на захист порушених прав позивача, саме як орендодавця нерухомого майна, внаслідок не виконання своїх зобов`язань за договором відповідачем-2, тобто, предмет спору не пов`язаний з визнанням або оспорюванням права власності чи права управління майном.
При цьому, доказів визнання недійсним договору оренди від 20.10.1993 р. нерухомого майна або вищенаведених рішень Київської міської ради в установленому порядку матеріали справи не містять, тож твердження апелянтів щодо не дослідження фактичної передачі нерухомого майна в оренду, адреси та його площі, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи апеляційним судом.
Додаткові докази подані до апеляційних скарг не приймаються до уваги, з огляду на положення частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутні поважні причини їх не подання до суду першої інстанції.
Згідно з частиною 2 статті 17 цього Закону у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. Договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (ст. 17 та ч. 2 ст. 26 "Про оренду державного та комунального майна").
Як встановлено судом, укладений договір оренди від 20.10.1993 р. пролонговувався та діє до 13.10.2014 р., і при відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміни договору до закінчення строку він вважається продовженим на той же строк на тих же умовах (пункт 6.5 договору).
Так, ураховуючи неприйняття орендодавцем рішення про продовження терміну дії договору, останній (листи № 062/7/17-5976 від 24.07.2014 р., № 062/7/17-8804 від 17.10.2014 р. та № 062/7/17-9668 від 12.11.2014 р.) повідомив орендаря та відповідача-1 про припинення договору оренди та просив повернути майно за актом приймання-передачі.
Отже, орендодавець за договором повідомив орендаря у строк, визначений у частині 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", про припинення договору оренди, тож договір пролонгований не був.
При цьому положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна" свідчать, що лише за умови неповідомлення орендодавцем орендаря про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору відповідно до частини 2 статті 17 цього Закону договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. 
Оскільки орендодавець за договором у визначений законом строк висловив свої заперечення щодо продовження дії договору, орендар був про це повідомлений, договір оренди припинив свою дію з 14.10.2014 р. 
Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у  договорі оренди.
З огляду на викладені норми законодавства та пункти договору, ураховуючи установлені обставини, зокрема, щодо відсутності доказів звільнення нежитлових приміщень, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а тому обґрунтовано дійшов висновку про захист прав позивача, шляхом примусового виселення відповідача-1 із займаних нежитлових приміщень.
Слід також зазначити, що клопотання відповідача-2 про приєднання письмових доказів до матеріалів справи було подано до суду першої інстанції 27.05.2019 р.  після закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, тобто з порушенням строку на подання додаткових доказів у відповідності до статті 118 Господарського процесуального кодексу України, тож вказані докази залишаються без розгляду.
Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд погоджується із висновками господарського суду міста Києва, отже підстав для скасування або зміни рішення від 28.05.2019 р. у справі № 910/24315/16 не вбачається.
Оскільки у задоволенні апеляційних скарг відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за їх подання покладаються на апелянтів.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-
П  О  С  Т  А  Н  О  В  И  В:
Апеляційні скарги Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" та Організації орендарів "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7" на рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2019 р. у справі № 910/24315/16 залишити без задоволення. 
Рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2019 р. у справі № 910/24315/16 залишити без змін. 
Матеріали справи № 910/24315/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 08.07.2020 р. 

Головуючий суддя                                                            Л.В. Кропивна 

Судді                                                                                Є.Ю. Пономаренко

                                                                                М.А. Дідиченко