УХВАЛА

31 липня 2020 року
м. Київ
справа № 160/2055/19
адміністративне провадження № К/9901/18458/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Гусака М.Б.,  Усенко Є.А., 
перевіривши касаційну скаргу  Головного управління ДПС у Київській області, яке є правонаступником Головного управління ДФС у Київській області, на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019 у справі №160/2055/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
27.07.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга  Головного управління ДПС у Київській області (далі -  ГУ ДПС)  направлена до суду поштою  24.07.2020. 
Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)  касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене  07.08.2019, повний його текст складено  13.08.2019, відповідно останнім днем його оскарження було  13.09.2019, проте касаційну скаргу  направлено до суду поштою лише  24.07.2020, тобто з пропуском строку встановленого для цього.
ГУ ДПС  подало заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, яка вмотивована тим, що  вперше касаційна скарга у цій справі була подана в строки, визначені процесуальним законодавством, проте у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору була залишена без руху, а в подальшому ухвалою Верховного Суду від 21.10.2019 повернута. Зазначає, що повернення касаційної скарги у зв`язку з відсутністю можливості сплати судового збору, не позбавляє його права повторного звернення до суду. Звертає увагу, що дана справа є вагомою для держави, і відсутність фінансування є важливою причиною пропуску строку, оскільки податкові органи фінансуються за державні кошти. Крім того, як на підставу поновлення строку, посилається на пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, відповідно до якого строки, визначені статтею 329 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину. Просить врахувати необхідність правильного застосування законодавства про працю під час дії карантинних заходів та з метою недопущення розповсюдження короновірусної інфекції, збереження життя, здоров`я працівників, зважати на виключність обставин, що склалися на час подачі скарги. Зазначає, що право на судовий захист входить до переліку тих прав, що захищаються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. 
Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.
Судом встановлено, що вперше касаційну скаргу у цій справі  ГУ ДПС подало в межах строків, проте ухвалою Верховного Суду від  12.09.2019 її було залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги - сплати судового збору. У зв`язку із невиконанням скаржником вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, ухвалою Верховного Суду від  21.10.2019 касаційну скаргу було повернуто. 
Як вбачається з відомостей реєстраційної картки поштового повідомлення (провадження  №К/9901/25344/19) ухвалу Верховного Суду від  21.10.2019 про повернення вперше поданої касаційної скарги у цій справі скаржником отримано  28.10.2019, проте повторно цю касаційну скаргу направлено до суду поштою лише  24.07.2020,  тобто більше ніж через дев`ять місяців після повернення первісної касаційної скарги, що свідчить про необґрунтоване зволікання з боку скаржника щодо повторного звернення до касаційного суду з цією касаційною скаргою. 
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.
Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.
Сама по собі сплата судового збору суб`єктом владних повноважень при повторному зверненні до касаційного суду не може бути безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб`єктом дій, спрямованих на забезпечення касаційного оскарження судового рішення.
Крім того, з наданого до повторно поданої касаційної скарги платіжного доручення №4824 від 18.12.2019 вбачається, що сплата судового збору була проведена 24.12.2019, разом з тим, із повторною касаційною скаргою податковий орган звернувся лише 24.07.2020. В той же час, жодних належних та допустимих доказів та доводів, які б свідчили про неможливість звернення до суду невідкладно після оплати судового збору скаржником не наведено.
Доводи скаржника, що строк на касаційне оскарження судових рішень ним не пропущено, оскільки такі строки є продовженими є безпідставними. Враховуючи, що Закон України від 30.03.2020 № 540-IX  «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» набрав чинності 02.04.2020, а ухвалу Верховного Суду від 21.10.2019 про повернення вперше поданої касаційної скарги у цій справі скаржником отримано 28.10.2019, тобто, з моменту отримання зазначеної ухвали до запровадження на території України карантину, пройшло майже шість місяців.
Враховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, яка не залежить від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.
З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу повідомити суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.
Крім того, касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, відповідно до якої у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). 
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, а так само визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.
У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої, зокрема, щодо підстав касаційного оскарження, має бути викладено з урахуванням вимог передбачених статтею 328 КАС України.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
Згідно положень частини першої та другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 329-330, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  Головного управління ДПС у Київській області, яке є правонаступником Головного управління ДФС у Київській області, на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019 у справі №160/2055/19 - залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:
- вказати інші (поважні) причин пропуску строку на касаційне оскарження;
- для надання касаційної скарги, зміст якої, зокрема, щодо підстав касаційного оскарження, має бути викладено з урахуванням вимог передбачених статтею 328 КАС України.
Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.
Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, в редакції Закону України від 18.06.2020 №731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	М.М. Гімон М.Б. Гусак   Є.А. Усенко