ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3147/19                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Л.В. Трофімова

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 липня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М., Файдюка В.В. при  секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу    Державного підприємства «Сетам» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Перший Київський машинобудівний завод» до Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроміл Дистрибьюшн», Фонд державного майна України, про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство «Перший Київський машинобудівний завод» (надалі за текстом - «АТ «ПКМЗ») звернулось до суду з позовом, в якому просило: 
- визнати протиправними дії державного виконавця Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенка В.М. у виконавчому провадженні № 59445526 щодо передачі нерухомого майна: нежитлові будівлі загальною площею 6399,20 кв.м., що знаходяться за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 49/ 2 для реалізації;
- визнати незаконними дії державного виконавця Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенка В.М. у виконавчому провадженні № 59445526 щодо проведення опису нерухомого майна АТ «ПКМЗ»: нежитлові будівлі загальною площею 6399,20 кв.м.
          На обгрунтування своїх вимог позивач посилався на Закон України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», яким встановлена заборона на примусову реалізацію майна державних підприємств.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії державного виконавця Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенка В.М. у зведеному виконавчому провадженні № 59680285 щодо проведення опису нерухомого майна АТ "ПКМЗ": нежитлові будівлі загальною площею 6399,20 кв.м., що знаходяться за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 49/2. Визнано протиправними дії державного виконавця Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенка В.М. у зведеному виконавчому провадженні № 59680285 щодо передачі нерухомого майна: нежитлові будівлі загальною площею 6399,20 кв.м., що знаходяться за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 49/2 для реалізації. Зобов`язано керівника Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області провести перевірку рішень і дій, вчинених державним виконавцем Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенком В.М. у зведеному виконавчому провадженні №59680285. В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроміл Дистрибьюшн» подано апеляційну скаргу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу задоволено, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 18 лютого 2020 року касаційну скаргу позивача задоволено частково. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року в частині відмови в задоволенні вимог щодо визнання протиправними дій державного виконавця щодо проведення опису нерухомого майна АТ «ПКМЗ» та щодо передачі нерухомого майна для реалізації - скасовано, та в цій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року залишено без змін. У решті (у частині скасування рішення суду першої інстанції, який зобов`язав керівника Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області провести перевірку рішень і дій, вчинених державним виконавцем) постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року залишено без змін. 
Державним підприємством «Сетам» подано апеляційну скаргу на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року.
В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та залишити без розгляду позовну заяву з підстав пропущення позивачем строку звернення до суду.
У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Перший Київський машинобудівний завод» просило закрити апеляційне провадження з огляду на пропущення скаржником строку на апеляційне оскарження.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, заступник Генерального прокурора І.Мустеца зазначає про відсутність у скаржника права на апеляційне оскарження та про пропущення ним строку на апеляційне оскарження.
Третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Агроміл Дистрибьюшн» вважаючи обгрунтованими доводи апеляційної скарги, звертає увагу суду на те, що оскільки майно було реалізоване на торгах, в результаті вирішення цього спору судом фактично вирішено питання про право власності на об`єкти нерухомого майна.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судами встановлено, що ПАТ «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» перебуває у державній власності, змінило назву на АТ «Перший київський машинобудівний завод».
02 липня 2019 р. державним виконавцем Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенком В.М. відкрито виконавче провадження № 59445526 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-11853-23 від 05.06.2019 р., виданої Головним управлінням ДФС у м. Києві.
30.07.2019 р. відповідачем прийнято постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, відповідно до якої виконавчі провадження № 59445526, № 59442821, № 59662942, № 59663059 об`єднано у зведене виконавче провадження № 59680285.
01 серпня 2019 р. державним виконавцем Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенком В.М. прийнято ряд постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника, якими описано та накладено арешт на нерухоме майно АТ «ПКМЗ», що розташоване за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 49/2.
У серпні 2019 р. ТОВ «Меркурій Партнерс», на підставі листа  Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 8818/15.10-36 від 09.08.2019 р., надало звіт про оцінку майна: нежитлових будівель загальною площею 6  399, 20 кв.м., розташованих за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 49/2.
05 вересня 2019 р. відповідач направив директору Черкаської філії ДП «СЕТАМ» заявку за вих. № 9456/15.10-36 щодо реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.
Відповідно до частини першої  статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України)  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У частині першій  статті 4 КАС України  визначено, що: адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.
Згідно з пунктом 1 частини першої  статті 19 КАС України  юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Частиною першою  статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII)  визначено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у  частині восьмій  статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.
У частині першій  статті 655 Цивільного кодексу України  визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно пункту 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого  наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 р., після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.
Відповідно до пункту 5 названого Порядку реалізації арештованого майна в акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, то зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності боржника на майно (пункт 5 розділу X Порядку реалізації арештованого майна).
Відповідно до частини першої  статті 216 Цивільного кодексу України  в разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає в користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Згідно з пунктом 6 частини першої  статті 20 Господарського процесуального кодексу України  (далі -  ГПК України) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням ним владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.
Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб`єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.
Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.
Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Правовий висновок з цього питання викладено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 826/367/16.
Як убачається із матеріалів справи 07 жовтня 2019 р., тобто у день звернення АТ «ПКМЗ» до суду з позовом, відбулися прилюдні торги з реалізації нежитлових будівель загальною площею 6  399, 20 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 49/2.
10 жовтня 2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів.
Згідно цьому Свідоцтву ТОВ «Агроміл Дистрибьюшн» є власником майна (нежитлових будівель) загальною площею 6  399, 20 кв.м, що розташоване по проспекту Перемоги, 49/2 у м. Києві.
Таким чином, на день відкриття провадження у справі (28.10.2019 р.) право власності на майно набула інша особа.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 р. у справі № 826/13405/18 зазначила наступне:
«40.                При цьому у справі встановлено, що станом на час звернення позивача до суду зазначене майно вже реалізоване і право власності на нього набула інша особа - ТОВ «ТЦ Фрай», що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
41.                Хоч у цьому спорі Радомишльська районна спілка споживчих товариств оскаржує дії державного виконавця і не порушує питання про витребування зазначеного нерухомого майна або визнання його відчуження третій особі недійсним, однак при вирішенні спору перед судом постане питання про визнання чи скасування права третьої особи як нового власника і добросовісного набувача спірного майна.
42.                Натомість оскарження позивачем до адміністративного суду дій державного виконавця з передачі на примусову реалізацію нерухомого майна, вчинених на виконання судового рішення в цивільній справі, не є ефективним засобом юридичного захисту, оскільки жодним чином не відновить майнових прав позивача. Для належного захисту цього права в суді позивач має звернутися з окремим позовом в порядку господарського (цивільного) судочинства.
43.                За наведених обставин спір у цій справі не має ознак публічно-правового, оскільки стосується порушеного майнового права позивача і майнових прав третьої особи, а обраний позивачем засіб юридичного захисту є неефективним і жодним чином не поновить його прав.».
Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши сутність (характер) спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що спір у цій справі підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
При цьому, колегія суддів також враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 20.07.2006 р. у справі «Сокуренко і Стригун проти України», в якому Суд, зокрема зазначив, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Що стосується вимог скаржника про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропущення строку звернення до суду, то для правильного вирішення питання щодо дотримання строків звернення до суду з позовом слід спочатку встановити до суду якої юрисдикції належить вказаний спір. Тим самим встановити природу та характер спірних правовідносин, а також, яке право позивача підлягає судовому захисту. 
Відповідно, строки звернення до суду, їх обчислення, а так само і питання їх дотримання позивачем, має вирішуватись в тому судочинстві, до якого віднесено розгляд спору, який виник між сторонами.
Правова позиція з цього питання викладена у постановах Верховного Суду від 15 січня 2019 р. у справі № 815/4830/17 та від 13.12.2018 р. у справі № 802/493/16-а.
Відповідно до частини 2 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У відповідності до вимог п. 3 ч. 1  ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Згідно зі  ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями  238,  240  цього  Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Керуючись статтями  315,  319,  321,  322,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Сетам» задовольнити частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року скасувати.    
Провадження у справі закрити.
Роз`яснити Акціонерному товариству «Перший Київський машинобудівний завод» його право звернення до суду за захистом своїх прав в порядку господарського судочинства.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий             суддя	                                                                      І.О.Лічевецький	
суддя	                                                              В.В.Файдюк	
суддя	                                                                    О.М.Оксененко