ПОСТАНОВА
Іменем України

02 липня 2020 року 
Київ
справа №465/576/17
адміністративне провадження №К/9901/29612/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Дашутіна І.В., 
суддів Шишова О.О. Яковенка М.М.
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на постанову Франківського районного суду міста Львова від 24 квітня 2017 року у складі суду Козюренка Р.С. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Сеника Р.П. (головуючий), Сапіги В.П., Попка Я.С.  у справі №465/576/17 за позовом ОСОБА_1 до Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа - Княгиницька сільська рада Рогатинського району Івано-Франківської області, про визнання протиправними дій та скасування постанови про закінчення  виконавчого провадження,
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа - Княгиницька сільська рада Рогатинського району Івано-Франківської області, в  якому  просив:
- визнати протиправними дії державного виконавця Рогатинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Кривень І.С. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2016 ВП № 52709852;
- скасувати постанову від 30.12.2016 ВП № 52709852, винесену щодо виконання виконавчого листа № 2-а-1001/11, виданого Франківським районним судом м. Львова від 11.10.2016.
2. Постановою Франківського районного суду міста Львова від 24 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено.
2.1. Визнано протиправними дії державного виконавця Кривень І.С. Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2016  ВП № 52709852.
2.2. Визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2016  ВП № 52709852.
2.3. Стягнуто з Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області за рахунок його бюджетних асигнувань 640 (шістсот сорок) грн сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 .
3. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року постанову Франківського районного суду міста Львова від 24 квітня 2017 року залишено без змін.
4. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:
4.1. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 31 травня 2016 року у справі № 2-а-1001/11 зобов`язано Княгиницьку сільську раду Рогатинського району Івано-Франківської області провести реєстрацію 101 договору купівлі-продажу майнових паїв  СК «Княгиничі» та анулювання 101 свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства по особах відповідно до переданих договорів, видати ОСОБА_1 одне свідоцтво про право власності на майновий пай.
4.2. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року постанову Франківського районного суду м. Львова від 31 травня 2016 року залишено без змін.
4.3. 11 жовтня 2016 року Франківський районний суд м. Львова видав виконавчий лист № 2-а-1001/11.
4.4. 21 жовтня 2016 року на підставі заяви від 20 жовтня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-а-1001/11 від 11.10.2016  виданого Франківським районним судом м Львова та надіслано сторонам виконавчого провадження, з вимогою виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, попереджено боржника про стягнення виконавчого збору в розмірі 5800,00 грн.
4.5. 07 листопада 2016 року державним виконавцем здійснено перевірку виконання судового рішення, складено акт від 07 листопада 2016 року про невиконання рішення суду та відібрано пояснення боржника Княгиницької сільської ради про те, що рішення суду не виконано у зв`язку з перебуванням сільського голови Байди Л .Ф. у відпустці.
4.6. З огляду на зазначене, 07 листопада 2016 року  державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100,00 грн та надано повторно 10 робочих днів для виконання рішення суду.
4.7. У подальшому, 23 листопада 2016 року державним виконавцем здійснено перевірку виконання судового рішення, складено акт про невиконання судового рішення та відібрано пояснення від сільського голови Байди Л.Ф. Цією ж датою державним виконавцем складено постанову про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі в розмірі 10 200 грн та надано повторно 10 робочих днів для виконання судового рішення.
4.8. Крім того, 23 листопада 2016 року державним виконавцем з метою ефективного та своєчасного виконання рішення суду винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника.
4.9. 23 листопада 2016 року державним виконавцем складено акт про невиконання судового рішення, повторно повідомлено боржника з попередженням його про притягнення до кримінальної відповідальності в разі невиконання судового рішення.
4.10. 29 листопада 2016 року відповідачем направлено повідомлення в Рогатинське відділення поліції Тисменицького відділу Головного управління національної поліції у Івано-Франківській області про вчинення боржником кримінального правопорушення та зазначено факт ухиляння від виконання рішення суду головою сільської ради.
4.11. 01 грудня 2016 року державним виконавцем складено акт про невиконання рішення суду.
4.12. На підставі повідомлення державного виконавця 12 грудня 2016 року слідчим Рогатинського відділення поліції зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 12016090210000388 повідомлення про злочин вчинений сільським головою Княгиницької сільської ради.
4.13. На підставі вищенаведеного, 30 грудня 2016 року відповідачем керуючись пунктом 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 52709852.
5. Уважаючи дії державного виконавця та постанову відповідача про закінчення виконавчого провадження протиправними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав.
6. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем було протиправно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки не здійснено всіх заходів передбачених Законом України «Про виконавче провадження».
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
7. Відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Франківського районного суду міста Львова від 24 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. 
8. Аргументи скаржника полягають у тому, що судом першої та апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваних судових рішень неправильно застосовано норми матеріального права і порушено норми процесуального права. Скаржник наголошує, що судами попередніх інстанцій дана невірна оцінка обставинам справи, оскільки положення Закону України «Про виконавче провадження» передбачають вичерпний перелік та алгоритм дій державного виконавця спрямованих на виконання рішення. 
9. Позивачем подано відзив на касаційну скаргу, в якому він просить відмовити у задоволенні касаційної скарги у повному обсязі та залишити рішення суду першої та апеляційної інстанції без змін.
9.1. На обґрунтування відзиву вказує, що рішення суду першої та апеляційної інстанції постановлені на основі правильного застосування норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги: 
10. Відповідно до норм статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
11. Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
12 . Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
13. Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються  Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». 
14. Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
15. Частинами 5, 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
16. Нормами пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі:надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому  частиною третьою  статті 63 цього Закону.
17. Стаття 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
18. Так, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. 
19. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
20. Згідно з частиною третьою зазначеної статті Закону виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. 
21. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
22. З системного аналізу наведених вище норм випливає, що державний виконавець зобов`язаний вчинити всі заходи, необхідні для своєчасного повного виконання рішення, у зв`язку з чим, наділений повноваженнями щодо накладення штрафів на боржника, повідомлення правоохоронних органів щодо притягнення боржника до відповідальності.
23. Отже стаття 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що після вжиття вказаних дій, у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, та надіслання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
24. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 березня 2020 року по справі №127/522/17.
25. Оскільки судами попередніх інстанцій встановлено, що державним виконавцем 07 листопада 2016 року здійснено перевірку виконання судового рішення, складено акт про невиконання рішення суду та відібрано пояснення боржника, постановою від 07 листопада 2016 накладено штраф на боржника розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду, постановою від 23 листопада 2016 року накладено штраф на боржника в подвійному розмірі в сумі 10200 грн, надсилались повідомлення та попередження, якими було зобов`язано боржника виконати рішення суду в повному обсязі, 23 листопада 2016 року винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника та 29 листопада 2016 року направлено до Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу Головного управління національної поліції у Івано-Франківській  області повідомлення про кримінальне правопорушення, вчинене Княгиницькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, колегія  суддів  вважає помилковими висновки суду першої та апеляційної інстанцій щодо протиправності винесення постанову про закінчення виконавчого провадження, з огляду на нездійснення державним виконавцем всіх заходів  передбачених Законом  України «Про виконавче провадження».
26 Таким чином державний виконавець Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження діяв на підставі та в межах своїх повноважень, тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
27. Суд уважає правомірним урахування судами попередніх інстанцій при винесенні рішення правових позицій Європейського суду з прав людини, адже дійсно тягар виконання такого рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції.
28. Водночас, Суд зазначає, що в рамках розгляду цієї справи у суду відсутні повноваження будь-яким чином прискорити процес виконання судового рішення, адже державним виконавцем вчинено вичерпний перелік дій, передбачених законом, направлених на його своєчасне та повне виконання.
29. Верховний Суд наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
30. За змістом частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
31. Статтею 351 КАС України визначено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
32. З огляду на наведене, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
33. Касаційну скаргу Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області - задовольнити. 
34. Постанову Франківського районного суду міста Львова від 24 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року - скасувати.
35. У задоволені позову у справі №465/576/17 за позовом ОСОБА_1 до Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа - Княгиницька сільська рада Рогатинського району Івано-Франківської області, про визнання протиправними дій та скасування постанови про закінчення  виконавчого провадження -відмовити.
36.  Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Cуддя-доповідач                                                                                            І.В. Дашутін

Судді                                                                                                               О.О. Шишов

                                                                                                              М.М. Яковенко