ПОСТАНОВА
Іменем України
15 липня 2020 року 
м. Київ
справа №750/6945/17, адміністративне провадження №К/9901/2718/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого – Стародуба О.П., 
суддів – Єзерова А.А., Кравчука В.М.,    
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.09.2017р. (суддя – Коверзнев В.О.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2017р. (судді – Мацедонська В.Е., Лічевецький І.О., Мельничук В.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
в с т а н о в и в :
У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: 
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови йому в здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням щомісячної додаткової винагороди, премії до Дня Збройних Сил України, матеріальної допомоги на оздоровлення, додаткової виплати грошового забезпечення, доплати вихідної допомоги при звільненні з військової служби нарахованої та виплаченої військовою частиною НОМЕР_1 згідно рішення Чернігівського  окружного адміністративного суду у справі №825/97/14 від 19.03.2014р.;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії виходячи з 68 % грошового забезпечення, з якого сплачено страхові внески на загальнообов`язкове  державне пенсійне страхування, з урахуванням  щомісячної додаткової винагороди, премії до Дня Збройних Сил України, матеріальної допомоги на оздоровлення, додаткової виплати грошового забезпечення, доплати вихідної допомоги при звільненні з військової служби нарахованої та виплаченої військовою частиною НОМЕР_1 згідно рішення Чернігівського  окружного адміністративного суду у справі №825/97/14 від 19.03.2014р., з 26.06.2017р. дня звернення до відповідача. 
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При обчисленні його пенсії відповідач не врахував фактично отримані ним у складі грошового забезпечення додаткові види грошового забезпечення, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, чим порушив його право на отримання пенсії у розмірі визначеному законом.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.09.2017р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2017р., позов задоволено частково.  
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з приводу відмови позивачу в здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням щомісячної додаткової винагороди, премії до Дня Збройних Сил України, матеріальної допомоги на оздоровлення та додаткової виплати грошового забезпечення.
Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії виходячи з 68% грошового забезпечення, з якого сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням щомісячної додаткової винагороди, премії до Дня Збройних Сил України, матеріальної допомоги на оздоровлення та додаткової виплати грошового забезпечення, починаючи з 26.06.2017 року, згідно довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 15.06.2017 № 179/1/6239.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. 
В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що станом на дату подання заяви про перерахунок пенсії Кабінет Міністрів України не приймав жодних рішень про перерахунок пенсії в зв`язку підвищенням грошового забезпечення. Заява позивача та надані ним довідки не можуть слугувати підставою для перерахунку пенсії. 
Також посилається на те, що позивач вже звертався до суду за захистом своїх порушених прав стосовно щомісячної додаткової грошової винагороди виплаченої йому відповідно до постанови №889. Постановою Деснянським районним судом м. Чернігова від 17.02.2014р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2014р., відмовлено в задоволенні позову у справі №750/1180/14. Судами порушено вимоги ч.2 ст. 255 КАС України, якою передбачено, що обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися  в іншій справі за участю тих самих сторін. 
Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.  
В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 28.12.2013 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі 68% грошового забезпечення.
15.06.2017 року Галузевим державним архівом Міністерства оборони України видано позивачу архівну довідку №179/1/6239, в якій відображено нарахування грошового забезпечення позивача за період з жовтня 2011 року по жовтень 2013 року, до якого включено, зокрема, премію до Дня ЗСУ, додаткову виплату грошового забезпечення, матеріальну допомогу на оздоровлення та щомісячну додаткову винагороду. (а.с. 12)
26.06.2017р. позивач звернувся до відповідача з заявою в якій просив здійснити йому перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення згідно з довідками Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 15.06.2017 року №179/1/6239 та військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2013 року №826: щомісячної додаткової винагороди, премії до Дня Збройних Сил України, матеріальної допомоги на оздоровлення, додаткової виплати грошового забезпечення. (а.с. 6)
Листом від 10.07.2017 року №1195/03/Щ-12 відповідач повідомив позивача, що додаткова виплата грошового забезпечення, щомісячна додаткова грошова винагорода, премія до Дня Збройних Сил України та грошова допомога на оздоровлення не є обов`язковими щомісячними виплатами та не мають постійний характер, це одноразові платежі, тому вони не повинні включатись у довідку для обчислення пенсії, а тому відсутні законні підстави для включення їх до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія позивача. Пенсія виплачується згідно з чинним законодавством.  
Вважаючи протиправними дії відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскільки сплата страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з сум щомісячної додаткової винагороди, премії до Дня Збройних Сил України, матеріальної допомоги на оздоровлення та додаткової виплати грошового забезпечення підтверджується довідками, які приєднано до справи, то у відповідача не було правових підстав для відмови позивачеві у включенні до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію позивача, вказаних видів доплат.
Суди виходили з того, що з наявної в матеріалах справи архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 15.06.2017 року №179/1/6239 вбачається, що з усіх виплат нарахованих позивачу за період з жовтня 2011 року по жовтень 2013 року було утримано внески до пенсійного фонду (єдиний внесок), а тому такі виплати відносяться до складу грошового забезпечення позивача та мають враховуватися при обчисленні його пенсії.
Крім того, суди дійшли висновку про відсутність підстав для закриття провадження в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача врахувати при перерахунку пенсії позивача щомісячної додаткової винагороди, з огляду на наявність судового рішення у справі №750/1180/14, яке набрало законної сили є безпідставним, оскільки у справі, що розглядається, та у справі №750/1180/14 збігаються сторони, в той час як предмет та підстави позову різняться, що свідчить про нетотожність спору та відсутність правових підстав для закриття провадження у справі, передбачених п.4 ч.1 ст.157 КАС України.
З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав. 
Так, відповідно до частини 3 статті 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 1, 2, 4, статті 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. 
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. 
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і мж тими самими сторонами. 
В ході розгляду справи судами встановлено, що постановою Деснянським районним судом м. Чернігова від 17.02.2014р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2014р., у справі №750/1180/14 відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у включені до обчислення пенсії за вислугу років з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, введеної постановою №889 та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди з 28.12.2013р. 
Судові рішення у цій справі вступили в закону силу.
У справі, що розглядається позивачем оскаржується протиправна на його думку відмова відповідача здійснити перерахунок  раніше призначеної йому пенсії з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, в т.ч. щомісячної додаткової грошової допомоги, які він отримував під час служби.
Із змісту заяви про перерахунок пенсії та доводів позовної заяви вбачається, що як на законодавчу підставу для перерахунку позивач посилається на положення частини 3 статті 43 та частини 1, 2 статті 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
При цьому, стаття 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” міститься в Розділі V Обчислення пенсії і нею врегульовано, які саме види грошового забезпечення враховуються при обчисленні пенсії.
Частиною 1 статті 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” врегульовано порядок перерахунку пенсії у зв`язку із введенням в дію цього Закону. 
Частинами 2 і 3 цієї статті передбачено можливість подальшого перерахунку пенсії на підставі документів, які дають право на подальше підвищення пенсії, або ж у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення військовослужбовців на підставі рішення Уряду.
Водночас, доводи позивача свідчать про те, що він не пов`язує перерахунок пенсії з документами, які дають право на подальше підвищення пенсії, і з підвищенням Урядом розміру грошового забезпечення військовослужбовців, а вважає протиправним неврахування окремих виплат, які він отримував проходячи військову службу, під час обчислення пенсії при її призначені в грудні 2013 року. 
Факт звернення позивача в 2017 році із заявою про перерахунок пенсії та відмова відповідача здійснити такий перерахунок, за відсутності законних підстав для цього та за умови незмінного правового регулювання, не створює самостійних підстав для перерахунку пенсії і не змінює характер спірних правовідносин, які існують між сторонами. 
Таким чином, у цій справі як і у справі №750/1180/14 предметом спору є законність дій позивача при обчисленні пенсії позивача і протиправне на думку позивача неврахування при цьому щомісячної додаткової грошової винагороди. 
За таких обставин, враховуючи, що у спорі між тими ж сторонами з тих же підстав існує судове рішення, яке набрало законної сили, а тому провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання дій відповідача протиправними та перерахунку пенсії з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди підлягає закриттю. 
Рішення Чернігівського окружного адміністративного  суду від 19.03.2014р. у справі  №825/97/14, на яке посилається позивач, стосується перерахунку грошової допомоги при звільнені і не пов`язане з виплатою щомісячної додаткової грошової винагороди.
Щодо позовних вимог про перерахунок пенсії з врахуванням премії до Дня Збройних Сил України, матеріальної допомоги на оздоровлення, додаткової виплати грошового забезпечення, доплати вихідної допомоги при звільненні, колегія суддів виходить з наступного.   
Велика Палата Верховного Суду приймаючи у подібних правовідносинах постанову від 06.02.2019р. у справі №522/2738/17 дійшла висновку, що при обчисленні пенсії на підставі статті 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Крім того, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, який є вичерпним.
Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині перерахунку пенсії позивача з урахуванням  премії до Дня Збройних Сил України, матеріальної допомоги на оздоровлення, додаткової виплати грошового забезпечення, доплати вихідної допомоги при звільненні задоволенню не підлягають. 
Відповідно до пункту 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. 
Відповідно до частини 3 цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. 
За таких обставин, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, з закриттям провадження в частині позовних вимог та ухваленням у іншій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 345, 349, 352, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н  о в и в :
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково.
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.09.2017р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2017р. в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з 68% грошового забезпечення, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди - скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити. 
В задоволенні решти позовних вимог   ОСОБА_1 – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає
Судді:          
                                                                      
О.П. Стародуб

А.А. Єзеров 

В.М. Кравчук