Номер провадження: 33/813/778/20
Номер справи місцевого суду: 947/7940/20 
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В. 
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
судді - Комлевої О.С., 
з участю секретаря судового засідання Воронової Є.Р.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника – Жекало Ігоря Сергійовича, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2020 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП ОСОБА_1 , 

встановив:
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у розмірі 17 000 гривень, а також стягнуто судовий збір у розмірі 420, 40 грн. на користь держави.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №409378 04.04.2020 року, ОСОБА_1 приблизно о 21 год. 00 хв. 04 травня 2020 року у незаконно відчиненому закладі «Космолот» розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова 85А/3, не припинив працювати барменом, чим порушив правила карантину, передбачених п.п. 3 п. 2 Постанови КМУ №211, таким чином скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП. 
На дану постанову захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду касувати, прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення,  щодо притягнення  до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Жекало І.С. посилається на те, що постанова є необґрунтованою з наступних підстав.
У постанові суду першої інстанції відсутні реквізити протоколу, за яким ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності, не визначено, не встановлено у судовому засіданні і не підтверджено належними та допустимими доказами твердження про те, що ОСОБА_1 працював барменом. 
Судом першої інстанції не було досліджено обставини проведення обшуку, не надано оцінки доказам – поясненням понятих, які надають одні і ті самі пояснення в інших справах. Твердження про те, що у приміщенні перебувало «дуже багато людей» спростовується матеріалами справи, оскільки під час проведення обшуку присутні люди є працівниками поліції, в постанові суду першої інстанції відсутні посилання на інших осіб, які були присутні у приміщенні за адресою: вул. Ак. Корольова, 85А/3.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, на підставі яких суд може зробити висновок про наявність адміністративного правопорушення. 
Долучений витяг з ЄРДР № 12020161480000538 від 05.04.2020 року не є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення. Долучена до матеріалів справи фототаблиця до протоколу огляду за адресою: вул АДРЕСА_2 Ак. Корольова, 85-А/3 не дає можливості ідентифікувати ОСОБА_1 , як особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол серії АПР18№409378 про адміністративне правопорушення від 04.04.2020 року складений без дотримання вимог процесуального закону, що тягне за собою визнання його, як доказу, недопустимим. 
Вивчивши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника, ОСОБА_2 , а також свідків у судовому засіданні суду апеляційної інстанції суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково виходячи з наступного. 
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП суд першої інстанції не в повному обсязі врахував вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Так, як було встановлено в ході апеляційного розгляду справи, що на обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , працівниками поліції був складений протокол у справі про адміністративне правопорушення, та рапорт старшого лейтенанта поліції А. Черняхович Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №409378 від 04.04.2020 року, ОСОБА_1 04.04.2020 р. приблизно об 21 год. 00 хв. не припинив працювати барменом у гральному закладі «Космолот», чим порушив вимоги п.3 п.2 Постанови КМУ №211 від 16.03.2020 року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП. 
Диспозиція ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Згідно підпункту 3, пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів Україна від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту;
Відтак, при розгляді справи суду першої інстанції слід було врахувати те, що диспозиція норми закону в частині дій, які поставлені у вину ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення, є бланкетною.
Тобто, відповідальність за порушення вимог щодо заборони роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів можуть нести тільки суб`єкти господарювання, а не їх працівники, оскільки вони не здійснюють господарську діяльність та не відповідають за дії суб`єкта господарювання, у якому працюють.
Згідно рапорту старшого лейтенанта Таїровського ВП Київського ВП ГУНП в Одеській області Черняхович А., під час добового чергування в складі СОГ було здійснено виїзд за повідомленням №805799 від 04.04.2020 року на адресу: м. Одеса, вул. Ак. Корольова 85А/3, де начебто ведеться незаконний гральний бізнес. Інформація про вчинення кримінального правопорушення підтвердилась, також за вказаною адресою було виявлено ОСОБА_1 , який порушив правила карантину, а саме знаходився у приміщенні без маски та інших захисних засобів, чим порушив вимоги постанови КМУ №211, виходячи з викладеного виникає ряд суперечностей.
При цьому, допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою винуватість за ст. 44-3 КУпАП заперечував повністю та пояснив, що він знаходився за вказаною адресою на прохання друга і жодного відношення до закладу «Космолот» не має, та не може бути суб`єктом вказаного правопорушення, оскільки він не є ані найманим працівником, ані суб`єктом господарювання у зазначеному приміщенні. Окрім того, слід зазначити, що в матеріалах адміністративного провадження відсутні будь-які підтверджуючі документи, що ОСОБА_1 працює на посаді бармена даного закладу.
Отже, ОСОБА_1 не є безпосереднім суб`єктом, що здійснював згадану в протоколі діяльність, тому в розумінні ст. 44-3 КУпАП він не є суб`єктом вказаного правопорушення.
Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, які уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Таким чином, оцінюючи вищевикладені обставини, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 – задовольнити частково.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2020 року – скасувати.
Постановити нову, якою справу про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду  О.С. Комлева