ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/17669/18                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Чудак О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 вересня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                         судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                         суддів: Василенка Я. М., Шурко О. І.,
                              
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.05.2020,
В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просила визнати рішення Управління соціального захисту щодо зняття коштів з її особових рахунків надміру нарахованої субсидії, - протиправним та зобов`язати відповідача прийняти нове рішення, яким відмінити рішення про зняття коштів з її особових рахунків надміру нарахованої субсидії.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.05.2020 позов залишено без задоволення.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення  позову в повному обсязі.  
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без участі сторін в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З матеріалів справи убачається, що 19.05.2015 ОСОБА_1 надала до Управління соціального захисту заяву про призначення субсидій та декларацію про доходи та витрати. У вказаних документах позивачем було зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ( ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (1982 року народження), ОСОБА_3 (2004 року народження).
На підставі поданих позивачем документів домогосподарству позивача призначено житлову субсидію з травня 2015 по квітень 2016 року та автоматично перепризначено з травня 2017 року по квітень 2018 року. Субсидія розраховувалась на 3 особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Суми призначеної субсидії перераховані на особові рахунки відкриті в організаціях, що надають послуги.
19.03.2018 позивач повторно подала заяву про призначення субсидії та декларацію про доходи та витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії та в Розділі І вказаної декларації задекларувала, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ( ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (1982 року народження), ОСОБА_3 (2004 року народження).
Разом з тим, в березні 2018 року відділом субсидій Управління соцзахисту виявлено, що в травні 2015 року та в березні 2018 року позивачем надано недостовірні відомості стосовно зареєстрованих осіб і це призвело до неправомірного призначення субсидії.
У лютому 2018 року субсидію позивачеві відмінено, а надміру перераховані кошти були знаті з її особових рахунків підприємств-виробників/виконавців житлово-комунальних послуг в березні 2018 року з травня 2015 року.
Незгода з таким рішенням стала підставою для звернення позивачки з вказаним позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із встановленням судом обставин, з якими законодавець пов`язує настання відповідальності для отримувача субсидії у вигляді негативних наслідків шляхом її позбавлення та зняття відповідних сум з особових рахунків, дії Управління соцзахисту у відносинах, що виникли у справі, яка розглядається, є правомірними.
Апелянт, в свою чергу, посилається  на те, що  нею навмисно або свідомо недостовірні відомості про реєстрацію членів її родини Відповідачу не подавались, а відтак у Відповідача відсутні підстави для повернення суми субсидії шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії на підприємствах - виробниках/виконавцях житлово-комунальних послуг на підставі та у зв`язку з подвійною реєстрацією ОСОБА_3 .
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів встановила таке. 
Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначає Положення про порядок призначення житлових затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Положення № 848).
Відповідно до п. 1 Положення №848 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.
Відповідно до пункту 2 Положення № 848, право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках), в частині оплати ними користування житлом; утримання житла; управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.
В пункті 3 Положення № 848 передбачено, що призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення). У територіальних громадах (в тому числі об`єднаних), у виконавчих органах яких відсутні структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, прийняття заяв громадян з необхідними документами для призначення житлових субсидій та передачу їх відповідним структурним підрозділам з питань соціального захисту населення безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг чи їх фронт-офіси здійснюють уповноважені особи, які визначаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.
Пунктом 4 Положення № 848 встановлено, що житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
В окремих випадках за рішеннями комісій, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - комісії), житлові субсидії непрацездатним непрацюючим особам, які проживають самі, можуть призначатися на норму, яка перевищує встановлену законодавством соціальну норму житла (далі - понаднормова площа житла).
Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлових субсидій на понаднормову площу житла за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства і переглядається у разі зміни складу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), складу сім`ї члена домогосподарства, працевлаштування таких осіб або виникнення у них інших джерел доходів.
Пунктом 6 Положення №848 передбачено, що субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. В окремих випадках на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської і районної ради або утвореної ними комісії та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла (далі - орендар), якщо їй нараховується плата за житлово-комунальні послуги, або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію.
Відповідно до пункту 7 Положення №848 субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу. Кількість зазначених осіб визначається на початок місяця, з якого призначається субсидія. У разі коли кількість фактично проживаючих зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб є меншою, ніж кількість зареєстрованих у такому приміщенні (будинку) осіб, субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, які фактично у ньому проживають, на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або утвореної ними комісії. Під час прийняття рішень у таких випадках враховується наявність документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих (довідки, що підтверджують місце перебування особи на території іншої адміністративно-територіальної одиниці у зв`язку з роботою, лікуванням, навчанням, довготривалим відрядженням, відбуванням покарання, довідки про оплату житлово-комунальних послуг в іншому житловому приміщенні (будинку), акти обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства селищної, сільської або міської ради, акти житлово-експлуатаційних організацій про фактично проживаючих осіб, договори оренди житла в іншому місці). У разі відсутності документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих, рішення приймається на підставі актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.
Відповідно до пункту 13 Положення №848 для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами; довідки про доходи - у разі зазначення в декларації інших отриманих доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування, і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі зазначення в декларації інших отриманих доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування, та неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення з зазначенням їх розміру; договір найму (оренди) житла (за наявності).
Рішення про призначення (не призначення) субсидії приймається протягом десяти днів після подання заяви та отримання відомостей, визначених абзацами дев`ятим - тринадцятим цього пункту.
Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.
Відповідно до пункту 20 Положення №848 надання раніше призначеної субсидії припиняється якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані, у тому числі про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, або не повідомив про купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення.
Відповідно до абзацу десятого пункту 20 Положення №848, сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається за вимогою органу, що призначив субсидію, або безпосередньо отримувачем, або шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії на підприємствах - виробниках/виконавцях житлово-комунальних послуг.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідальність громадянина наступає лише у випадку приховування або свідомого подання недостовірних відомостей про доходи та майновий стан, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру. 
Тобто, за приписами пункту 20 Положення №848 припинення надання раніше призначеної субсидії у зв`язку із приховуванням громадянином або свідомим поданням недостовірних даних, у тому числі про доходи (не зазначення одного із видів доходів) та майновий стан, можливе лише за умови, якщо такі дії вплинули на встановлення права на субсидію.
Як встановлено колегією суддів, та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 (онук позивачки) з 19.04.2014 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . Водночас, ОСОБА_3 з 10.11.2005 по 29.08.2018 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Як вказує відповідач, позивачем було свідомо подано документи для призначення житлової субсидії з недостовірними відомостями, а саме із зазначенням у графі «Особи, які зареєстровані у житловому приміщенні/будинку» онука ОСОБА_3 , який одночасно був зареєстрований за іншою адресою. Зазначені позивачем недостовірні відомості, за висновком суду першої інстанції, безпосередньо вплинули на визначення розміру призначеної субсидії, що потягло за собою нарахування надміру житлової субсидії.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що подані позивачем довідки про місце реєстрації членів сім`ї, відповідачем неоспорені та не визнані недійсними. 
Саме структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безпосередньо отримувати у строк до 15 календарних днів від ДФС, Пенсійного фонду України, Державтоінспекції, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, вищих навчальних закладів, фондів соціального страхування чи органів реєстрації інформацію, необхідну для призначення субсидій та проведення перевірок достовірних даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням субсидій.
Відповідач не скористався наданим йому відповідно до Положення №848 правом на формування та направлення запитів для проведення перевірки достовірності даних, отриманих від позивача, як особи яка звернулася за призначенням субсидії під час призначення субсидії.
Суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що позивачем при призначенні субсидії було вказано недостовірні дані, оскільки в матеріалах справи містяться довідки: 
- довідка від 23.11.2016 року № 17615 видана Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію, з якої вбачається місце постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;
-довідка від 03.03.2017 року № 18132 видана Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію, з якої вбачається місце постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;
-довідка від 02.05.2018 року №104/22-2627 про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , видана відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить висновку, що при зверненні за призначенням субсидії позивач надав повну та достовірну інформацію про місце реєстрації членів сім`ї, яка відповідала отриманим довідкам повноважних органів. Всі комунальні послуги сплачувалися позивачкою також за проживання трьох осіб, оскільки весь час, в тому числі протягом якого надавалася субсидія, разом з позивачкою фактично проживали донька та онук.. Тому підстав для проведення зняття надміру перерахованої субсидії з її особових рахунків на підприємствах-виробниках житлово-комунальних послуг у відповідача не було.
За викладених обставин, наявність вини позивачки за недостовірне подання нею даних про склад сім`ї, не знайшло свого підтвердження та спростовується наявними у справі доказами.
В межах спірних відносин, що виникли у цій справі, суд не дає оцінку відносинам подвійної реєстрації місяця проживання  ОСОБА_3 .
Таким чином, відповідач, скасувавши оформлену позивачем субсидію та стягнув відповідні кошти з підстав подання недостовірних даних, діяв з порушенням вимог Порядку № 848, який визначає порядок дій відповідача щодо призначення житлових субсидій.
Ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Колегія суддів зазначає, що позовна вимога про зобов`язання відповідача прийняти нове рішення яким скасувати рішення щодо зняття коштів з особових рахунків отримувача субсидії ОСОБА_1 на підприємствах-виробниках/виконавцях житлово-комунальних послуг не підлягає задоволенню. Оскільки задоволена судом вимога про визнання протиправним та скасування рішення Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації щодо зняття суми коштів нарахованої субсидії з особового рахунку ОСОБА_1 передбачає аналогічні наслідки та повернення сторін у попередній стан, до прийняття оскаржуваного рішення про зняття таких коштів нарахованої субсидії.
Отже, перевіривши доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову.
У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. 
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. 
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, всебічно перевіривши обставини справи, колегія суддів прийшла висновку про задоволення в частині вимог апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.05.2020, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.05.2020 - скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позовних вимог.
Визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації щодо зняття суми коштів нарахованої субсидії з особового рахунку ОСОБА_1 .
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко  

                                                                                                    О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 23.09.2020