УХВАЛА 
22 липня 2020 року
м. Київ
справа № 354/619/15-ц
провадження № 61- 5843 св 19
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Калараш А.А., Петрова Є. В., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» до Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку та зобов`язання повернути земельну ділянку з чужого незаконного володіння у державну власність,
 
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2015 року перший заступник прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» (далі - ДП «Ворохтянське лісове господарство») звернувся з позовом до Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1500 га в с. Поляниця та зобов`язання повернути земельну ділянку з чужого незаконного володіння у державну власність в особі ДП «Ворохтянське лісове господарство».
Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням виконавчого комітету Поляницької сільської ради від 10 жовтня 2002 року № 11 ОСОБА_1 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку на ділянці «Прохідний» для будівництва та обслуговування житлового будинку с. Поляниця площею 0,1500 га. На підставі спірного рішення ОСОБА_1 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії IV-ІФ № 028122, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 000064. 
Постановою Галицького районного суду від 04 березня 2015 року у кримінальній справі № 1-6/11 було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, зокрема, Поляницького сільського голову ОСОБА_2 та інженера-землевпорядника ОСОБА_3 , які обвинувачувалися у вчиненні злочинів, передбачених частиною третьою статті 28, частиною першою статті 366, частиною третьою статті 28, частиною другою статті 364 КК України. 
Разом із тим, у вказаній постанові встановлено, що рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради від 10 жовтня 2002 року № 11 щодо безоплатної передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1500 га на ділянці «Прохідний» у с. Поляниця рішення виконавчого комітету № 11 від 10 жовтня 2002 року не виносилося в установленому законом порядку на засідання виконавчого комітету Поляницької сільської ради, а було самостійно складено сільським головою с. Поляниця - ОСОБА_2
Посилаючись на зазначене, перший заступник прокурора Івано-Франківської області просив поновити строк позовної давності та визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ІФ № 028122 від 29 листопада 2002 року, площею 0,1500 га, виданий ОСОБА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована в ділянці «Прохідний» с. Поляниця Яремчанської міської ради з чужого незаконного володіння у державну власність в особі ДП «Ворохтянське лісове господарство».
Рішенням Надвірнянського районного суду від 30 жовтня 2018 року позовні вимоги першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, ДП «Ворохтянське лісове господарство» задоволено.
Визнано недійсним та скасовано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ІФ № 028122 від 29 листопада 2002 року, площею 0,1500 га, виданий ОСОБА_1 .
Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована на ділянці «Прохідний» у с. Поляниця Яремчанської міської ради з чужого незаконного володіння у державну власність в особі ДП «Ворохтянське лісове господарство».
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 отримала право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га на підставі фіктивного рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради, внаслідок чого її було фактично незаконно вилучено у постійного землекористувача - ДП «Ворохтянське лісове господарство». Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином, земельна ділянка на ділянці «Прохідний» для будівництва та обслуговування житлового будинку у с. Поляниця площею 0,1500 га підлягає поверненню у державну власність в особі Державного агентства лісових ресурсів України - ДП «Ворохтянське лісове господарство».
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року рішення Надвірнянського районного суду від 30 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
У задоволенні позовних вимог відмовлено у зв`язку зі спливом позовної давності.
Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд, посилаючись на положення статті 267 ЦК України, вважав, що органам прокуратури про існування спірного рішення стало відомо ще в квітні 2005 року, проте з позовом перший заступник прокурора звернувся до суду лише у вересні 2015 року, тобто поза межами строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачами.
18 березня 2019 року перший заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України та в інтересах ДП «Ворохтянське лісове господарство» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року та залишити в силі рішення Надвірнянського районного суду від 30 жовтня 2018 року. При цьому посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи з Васильківського міськрайонного суду Київської області.
У квітні 2019 року справу № 354/619/15-ц справа надійшла до Верховного Суду. 
Ухвалою Верховного Суду від  25 лютого 2020 року зупинено касаційне провадження  до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи 372/1684/14-ц.
Відповідно до частини першої статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.
Постановою Великої Палати  Верховного Суду від 07 квітня 2020 року висловлено позицію у справі  372/1684/14-ц.
Оскільки обставина, яка викликала зупинення касаційного провадження усунута, колегія суддів вважає за необхідне поновити провадження у справі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалося рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами 
(у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити касаційне провадження у справі 354/619/15-ц.
Справу за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» до Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку та зобов`язання повернути земельну ділянку з чужого незаконного володіння у державну власність, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів. 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:                                                                         В. М. Сімоненко
                                                                                   А.А. Калараш 
                                                                                   Є. В. Петров