Ухвала
21 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 711/6059/19
провадження № 51-856ск20  
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2019 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 15 квітня 2020 року щодо  ОСОБА_5 ,
 
встановив:
 
За вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2019 року ОСОБА_5 визнано невинуватим і виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України. 
 
Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 14 квітня 2020 року апеляційну скаргу прокурора залишив без задоволення, а вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишив без змін. 
 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі—КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті. 
 
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор не погоджується з вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2019 року та ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 15 квітня 2020 року і вказує на те, що судами  при ухваленні рішень допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, при цьому посилається на загальні порушення Кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність, не конкретизує в чому полягає неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотність порушень процесуального закону. 
 
Відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
Необхідно врахувати, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого (ст. 414 КПК).
 
Однак усупереч наведеним положенням кримінального процесуального закону з касаційної скарги прокурора неможливо зрозуміти, які порушення допустив суд  апеляційної інстанцій, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення та чому їх слід відносити з огляду на положення статей 412, 413 КПК до безумовних підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом відповідно до ст. 438 КПК.
 
Водночас прокурор не вказує конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом під час постановлення ухвали за результатами розгляду його апеляційної скарги зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, якими передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на доводи, наведені в ній.
 
Таким чином, прокурору необхідно належним чином обґрунтувати свою позицію щодо істотності порушень кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судами першої та  апеляційної інстанцій та належно систематизувати викладені у касаційній скарзі доводи.
 
Оскільки касаційна скарга прокурора  ОСОБА_4 не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (прокурором має бути підтверджено, що ним не пропущено встановлений ухвалою суду строк при повторному зверненні до суду). 
 
Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд 
 
постановив:
 
Касаційну скаргу прокурора на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2019 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 15 квітня 2020 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та надати для усунення виявлених недоліків сім днів з дня отримання ухвали. 
 
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                                    ОСОБА_3