Справа № 444/1097/20                                Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б. 
Провадження № 33/811/872/20                  Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       04 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю адвоката Кісіля Р.-В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кісіля Р.-В.В. на постанову судді Жовіківського районного суду Львівської області від 03 червня 2020 року, 

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.
Згідно постанови, ОСОБА_1 15 березня 2020 року о 03 год. 30 хв. в с.Малехів, по вул.Калнишевського, 5, керував транспортним засобом Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря приймального відділення КНП Жовківська ЦРЛ із використанням приладу «Lion Alcolmeter 700», тест: 0061, результат тесту позитивний 1,45 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись з даною постановою захисник Кісіль Р.-В.В. подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Оскаржувану постанову вважає незаконною та такою, що прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального законодавства з огляду на наступне.
Вважає, що його медичний огляд ОСОБА_1 було проведено з грубим порушенням законодавства (забір біоматеріалів не здійснювався, висновок медичного огляду складено на бланку, який не передбачений Наказом МВС та МОЗ №1452/735).
Допустимими доказами встановлення стану сп`яніння, відповідно до Наказу МВС та МОЗ №1452/735 є: висновок медичного огляду в спеціальному медичному закладі; пояснення свідків; протокол про адміністративне правопорушення.
Оскільки в матеріалах справи відсутній результат лабораторного дослідження біологічних зразків (крові, сечі чи слини), забір яких передбачено Наказом МВС та МОЗ №1452/735, а наявна лише роздруківка портативного газоаналізатора, застосування якого не передбачено в медичному закладі вказаним наказом, такі факти свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення, а тому, у відповідності до положень ст.247 КУпАП, справа підлягала закриттю.
Зокрема, в матеріалах справи наявний висновок Жовківської ЦРЛ, який складено на бланку, який діяв до внесення змін у законодавство у зв`язку з створенням підрозділів Національної поліції України, відтак він складений на додатку 3 наказу МОЗ, який втратив чинність. Водночас даним висновком передбачено участь працівників Державтоінспекції при складенні даного висновку. У відповідності до законодавства, яке діяло на момент складення даного медичного висновку, форма такого висновку передбачена Наказом МВС та МОЗ №1452/735, для якого закріплено додаток №4. При цьому вказаним наказом передбачено, що висновок, складений з порушенням даного наказу є недійсним.
Через те, що у відповідності до п. 15 Наказу МВС та МОЗ №1452/735 «За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду», а у відповідності до п. 22 цього ж наказу «Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними», вказані факти слугували підставами для закриття провадження у справі через відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували винуватість особи у порушенні п. 2.9 А ПДР на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП. Судом не було взято до уваги вказані обставини та проігноровано клопотання про закриття провадження у справі через відсутність допустимих доказів вини ОСОБА_1 ;
Незважаючи на клопотання сторони захисту, судом не було здійснено виклик та допит свідків по справі, що свідчить про невиконання вимог ст. 245 КУпАП в частині повного та всебічного розгляду справи.
У матеріалах справи наявна медична довідка, яка підтверджує факт захворювання ОСОБА_1 на ГРВІ, що може бути ознакою наявності у нього СOVID-І9 станом на дату судового засідання, у зв`язку чим ОСОБА_1 завчасно було подано суду клопотання про відкладення засідання по справі, яке суд також проігнорував.
Заслухавши захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у вчиненні адмiнiстративного правопорушення підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 027695 від 15.03.2020 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП; письмовими поясненнями двох свідків від 15.03.2020 року в матеріалах справи, а саме ОСОБА_2 , 1989 р.н., жителя м. Новояворівськ, та ОСОБА_3 , 1991 р.н., жителя м. Жовква, які написані ними власноручно та з яких вбачається, що вони були присутні на медичному огляді лікарем ОСОБА_1 . За результатами огляду зафіксовано 1,45 проміле, що свідки засвідчили своїми підписами у протоколі; квитанцією приладу LION ALCOLMETER 700 (тестування на алкоголь) тест : 0061 від 04 год. 08 хв. 15.03.2020 року із результатом тесту- 1,45 ПРОМІЛЕ; висновком лікаря КНП Жовківська ЦРЛ ОСОБА_4 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 421 складеним о 04 год. 10 хв. 15.03.2020 року, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння; відеозаписом події на диску, на якому зафіксовано, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем марки Форд Мондео р.н.з. НОМЕР_1 та його поведінку, яка не відповідала обстановці, а саме порушення координації рухів, порушення мовлення, спроби домовитися з працівниками поліції, яка може свідчити про перебування особи в стані сп"яніння. Також із відеозапису вбачається як на огляді у лікаря ОСОБА_1 зазначив, що вживав спиртні напої. Продувши алкотестер, такий показав результат 1, 45 проміле.
Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.
Також безпідставним є посилання в апеляційній скарзі про те, що у матеріалах справи наявна медична довідка, яка підтверджує факт захворювання ОСОБА_1 на ГРВІ, що може бути ознакою наявності у нього СOVID-І9 станом на дату судового засідання, у зв`язку чим ОСОБА_1 завчасно було подано суду клопотання про відкладення засідання по справі, яке суд проігнорував, так суддя в постанові з даного приводу вказав, що ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення у зв`язку із підозрою у нього коронавірусу, перебуваючи в цей час у суді і не з`явившись у судове засідання, більше того, ні з апеляційною скаргою, ні в суді апеляційної інстанції захисником, жодних доказів, які б підтверджували дані доводи надано не було.
Доводи викладені в апеляційній скарзі про те, що роздруківка портативного газоаналізатора, застосування якого не передбачено в медичному закладі та відсутність лабораторного дослідження біологічних зразків (крові, сечі чи слини) свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до п. 7 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року, проведення лабораторних досліджень обов`язкове лише для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини
Покликання апелянта на те, що висновок щодо результатів медичного огляду вимогам закону, оскільки складений на застарілому бланку, значення для встановлення наявності чи відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не має.
Враховуючи вищенаведене, суддя апеляційного суду приходить до переконання, що рішення судді місцевого суду грунтується на основі всебічно, повно та об`єктивно з`ясованих обставин справи, вина ОСОБА_1 доводиться допустимими, належними та достатніми доказами у справі.
Суддя місцевого суду обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення і наклав стягнення з урахуванням положень ст. 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є необхідним і достатнім та відповідає меті адміністративного стягнення.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

постановив:

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 03 червня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Кісіля Романа - Володимира В`ячеславовича - без задоволення. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                         Гончарук Л.Я.