КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
_________________________
 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
справа № 758/14206/13-ц                      Головуючий у 1-й інстанції суддя: Гребенюк В.В.
 
21 липня 2020 року                                                                                                        м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :
судді-доповідача - Саліхова В.В.
суддів: Вербової І.М., Шахової О.В., 
секретаря судового засідання: Сидоренко А.Д.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 17 березня 2020 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача у виконавчому провадженні в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2018 року ТОВ «Вердикт Капітал» подало заяву, в якій просить замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) - ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал», у зв`язку з відступленням права вимоги відповідно до Договору купівлі-продажу майнових прав №?2018/К.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17 березня 2020 року заяву задоволено. Замінено сторону у виконавчому провадженні, щодо примусового виконання виконавчих листів по справі № 758/14206/13 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, на стягувача ТОВ «Вердикт Капітал».
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову в задоволенні заяви. 
Посилаються на неправильне встановлення судом обставин, що мають значення для справи 
В обґрунтування своїх доводів вказують, що ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому останній не може передати те, чого немає.
Зауважує, що у даній справі стадії цивільного процесу закінчені, тому правових підстав заміни сторони стягувача його правонаступником немає.
Вказує на те, що не зрозуміло в яких обсягах і на яких умовах переходять права первісного кредитора у зобов`язанні.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9160/2020	
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Вердикт Капітал» - Радченко В.Ю. просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу залишити без змін.
Зазначила, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні так і при його відсутності, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
Зауважує, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання при заміні стягувача на правонаступника не впливає.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав наведених в ній та просила останню задовольнити.
Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили.
У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності інших учасників цивільного процесу.
Постановляючи ухвалу про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив із встановлених правових підстав для цього.
З таким висновком суду погоджується колегія суддів, враховуючи наступне.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01.04.2014 у справі №758/14206/13 з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 149 759, 33 грн., а також судові витрати в розмірі 1 497,59 грн.
11.10.2018 ПАТ «Дельта Банк» та заявник уклали Договір купівлі-продажу майнових прав № 2018/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» та останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №11194267000 щодо грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно до ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Таким чином, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
Встановлено, що 11.10.2018 ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали Договір купівлі-продажу майнових прав № 2018/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» та останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №11194267000 щодо грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про задоволення заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження правильними.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не може бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не стосується питання заміни стягувача на правонаступника та регулюється іншими нормами права.
Доводи апеляційної скарги про те, що у даній справі стадії цивільного процесу закінчені також не спростовують висновків суду, враховуючи, що заміна сторони правонаступником може відбуватися на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.
Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Разом з тим, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надали належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.
Судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, матеріали справи та надані відповідні висновки з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з якими погоджується і колегія суддів.
Враховуючи вище викладене, вимоги апеляційної скарги є недоведеними та такими, що не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в апеляційній інстанції.
Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 17 березня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.
 
Повний текст постанови складено 23.07.2020.
 
Головуючий:                                                            В.В. Саліхов

Судді:                                                                        І.М. Вербова

                                                                                  О.В. Шахова