Ухвала
 
21 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 127/376/18
провадження № 61-13073 ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шур Олена Вікторівна, на постанову Вінницького апеляційного суду від 28 липня 2020 року у справі за скаргою Шур Олени Вікторівни , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на дії та рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бочковського Тараса Олександровича,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2020 року  Шур О. В. звернулася в інтересах ОСОБА_1 до суду зі скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бочковського Т. О.
 
Ухвалою Віннницького міського суду Вінницької області від 03 березня       2020 року, скаргу  Шур О. В. , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на дії та рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бочковського Т. О. задоволено частково.
Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бочковського Т. О. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 17 січня 2020 року № 60676173 з виконання виконавчого листа № 127/376/18, виданого 05 вересня 2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області.
Визнано неправомірними та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бочковського Т. О. про закінчення виконавчого провадження № 60676173 від 17 січня 2020 року з виконання виконавчого листа № 127/376/18, виданого 05 вересня 2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області.
 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 28 липня 2020 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» Караченцева Артема Юрійовича задоволено.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 березня            2020 року скасовано.
 
У задоволенні скарги  ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) Бочковського Т. О. відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
27 серпня 2020 року  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шур О. В., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного суду від 28 липня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
У порушення вимог зазначеної норми закону до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.
 
При цьому касаційна скарга містить посилання на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від                       07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», в якій зазначено, що ні ЦПКУкраїни, ні Законом України «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, оскільки виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір.
 
У зв`язку з викладеним заявник вважав, що звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення, ухвалені за результатами розгляду скарги на дії (бездіяльність) та постанову державного виконавця.
 
Відповідно до положень частини другої статті 416 та частини першої статті 417 ЦПК України висновок Великої Палати Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися норма права, є обов`язковим для застосування судами.
 
У пункті 4.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня                     2018 року, прийнятої у справі № 915/955/15 (провадження 12-66 гс18), роз`яснено, що перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону України «Про судовий збір», і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби. Водночас у частині другій статті 4 вказаного Закону не встановлено ставки судового збору за подання скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби. 
 
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня                 2018 року, прийнятій у справі № 660/612/16-ц, зокрема, зазначено, що провадження стосовно виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження в конкретній справі, у якій провадження за скаргою не відкривається. За подання позовної заяви позивачем сплачено відповідний судовий збір. У розділі VII ЦПК України та в Законі України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС позивачем, який є стягувачем.
 
Таке врегулювання є логічним з урахуванням того, що виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду, а позивачем уже сплачено судовий збір при зверненні до суду з позовом, або він мав пільги зі сплати такого збору.
 
Разом з тим частина друга статті 3 Закону №3674-VI не передбачає звільнення від сплати судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, такий об`єкт справляння судового збору у зазначеній нормі відсутній.
 
Крім того, у статті 5 Закону №3674-VI, яка передбачає пільги зі справляння судового збору певним категоріям осіб за певними категоріями справ чи процесуальних дій, відсутні пільги щодо сплати судового збору за подання апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду за скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
 
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору для фізичних осіб за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на всі ухвали без винятку - 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі               420,40 грн (2 102,00 грн Х 0,2).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шур Олена Вікторівна, на постанову Вінницького апеляційного суду від 28 липня 2020 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 21 жовтня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                             Ю. В. Черняк