ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/4679/18                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 липня 2020 року                                                                                   м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:                                                    Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                        Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

за участю секретаря судового засідання  Білоус А.С.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2018 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними дій, скасування наказу,

                                                            ВСТАНОВИВ:
В березні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій щодо видання наказу від 12 березня 2018 року №393 "Про поновлення документальної планової виїзної перевірки", а також визнання протиправним й скасування зазначеного наказу.
Разом з позовною заявою Товариством подано заяву про забезпечення адміністративного позову, яку ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2018 року задоволено та зупинено дію наказу начальника Офісу великих платників податків ДФС від 12 березня 2018 року №393 "Про поновлення документальної планової виїзної перевірки" до вирішення спору по суті; заборонено Офісу великих платників податків ДФС вчиняти дії на підставі наказу від 12 березня 2018 року №393 "Про поновлення документальної планової виїзної перевірки", у тому числі, але не виключно щодо проведення документальної планової перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2017 року та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2017 року, щодо оформлення результатів зазначеної документальної планової перевірки (складання, підписання, реєстрацію актів чи довідок), щодо прийняття податкових повідомлень-рішень відносно Товариства до вирішення спору по суті.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Офісу великих платників податків ДФС про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2018 року.
Вважаючи, що під час постановлення ухвали від 30.04.2018 року судом першої інстанції не в повній мірі наведено обґрунтування й мотиви, з яких він виходив, позивач 06.07.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції змінити шляхом доповнення її мотивувальної частини вказівкою на очевидність ознак протиправності оскаржуваного наказу суб`єкта владних повноважень. При цьому позивачем в тексті апеляційної скарги порушено й питання поновлення строку апеляційного оскарження.
Ухвалою від 26.07.2018 р. Київський апеляційний адміністративний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України (далі - КАС України) у зв`язку із неусуненням позивачем недоліків апеляційної скарги.
Не погоджуючись із постановленою судом ухвалою від 26.07.2018 року, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив її скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Постановою Верховного Суду від 13.02.2020 р. касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укрататнафта" задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2018 р. скасовано, а справу направлено до цього ж суду для продовження розгляду.
25.02.2020 р. до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли матеріали справи, яка відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була розподілена на суддю Кузьмишину О.М.
Окрім того, апеляційну скаргу було подано Офісом великих платників податків ДПС (надалі - ОВПП ДПС), в якій апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою скасувати вжиті ухвалою Окружного адміністративного суд міста Києва від 30.04.2018 р. заходи забезпечення позову.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2018 р. провадження у справі № 826/4679/18 за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС зупинено до перегляду ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2018 р. в касаційному порядку.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2020 р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укрататнафта"  на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2018 р.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2020 р. призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2020 р. провадження у справі за апеляційною скаргою ОВПП ДПС на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 р. поновлено.
ОВПП ДПС подано відзив на апеляційну скаргу ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укрататнафта", в якому зазначає, що постановою Верховного Суду від 13.02.2020 р. у справі № 826/4679/18 було скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2018 р. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018 р., а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Верховний суд в постанові зазначив, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про обґрунтованість поданої товариством заяви та наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України.
У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали апеляційної скарги, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ОВПП ДПС, залишення без задоволення апеляційної скарги ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укрататнафта" та скасування ухвали суду першої інстанції, виходячи із наступного.
Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2018 р. Офісу великих платників податків ДФС було відмовлено у скасуванні заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2018 р. у справі № 826/4679/18.
Ухвалюючи вищевказане рішення, суд першої інстанції виходив із того, що у межах спірних правовідносин існує небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, а заявником не доведено, що підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів, відпали.
Разом з тим, заявник (позивач) у справі не погоджуючись із таким мотивуванням, вважаючи його неповним, звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить змінити мотивувальну частину ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2018 р.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу, заявник зазначає, що судом першої інстанції не зазначено в мотивувальній частині ухвали про те, що відповідач, зупиняючи наказом від 29.01.2018 р. № 116 термін проведення документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Укртатнафта» передбачав наявність підстав для такого зупинення, а також враховуючи, що такі підстави не відпали (рішення в судових справах не прийняті, експертизи не проведені), оскаржуваний наказ має очевидні ознаки протиправності.
Отже, на думку заявника, суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали повинен був окремо зазначити про наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулась до суду, таким рішенням або бездіяльністю, оскільки відсутність такого правового мотивування є процесуальним порушенням, що суттєво впливає на дотримання права особи на справедливий суд.
Надаючи оцінку вищевказаним доводам, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 157 КАС України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням (частина 6).
Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
При цьому суд наголошує, що системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися для захисту відповідного права заявника та на період вирішення та розгляду справи до ухвалення судового рішення в межах цієї справи.
Інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Тобто, таке забезпечення існує як правило до зникнення підстав для його забезпечення, усунення певних оскаржуваних порушень самим суб`єктом владних повноважень виключно до ухвалення судового рішення в межах цієї справи. Забезпечення позову за своєю правовою природою має тимчасовий характер.
Отже, з аналізу процесуальних норм, які регулюють інститут забезпечення адміністративного позову слідує, що скасування заходів забезпечення позову можливе коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі, або відпадуть підстави, які зумовили вжиття судом таких заходів. 
Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.
Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене ч. 4 ст. 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.
Тобто, учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.
Водночас, передбачене ч. 4 ст. 78 КАС України   звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.
Для спростування преюдиційних обставин учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами   ст. 90 КАС України.
Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.
В контексті вищевикладеного, судова колегія зазначає, що надання оцінки факту існування ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулась до суду, таким рішенням або бездіяльністю належить до компетенції суду, який ухвалював рішення про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки наявність чи відсутність таких ознак входить до предмету доказування під час розгляду заяв про забезпечення позову та є для суду обов`язковим, що чітко визначено положеннями ст. 150 КАС України.
Натомість під час вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову, суд повинен встановити чи відпали обставини, які стали підставою для застосування заходів забезпечення позову чи ні. Вимог щодо надання оцінки наявності існування ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулась до суду, таким рішенням або бездіяльністю за умови наявності чинної ухвали про забезпечення позову у такій справі, чинне процесуальне законодавство не містить.
Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2018 р. у справі № 826/4679/18 заяву Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Зупинено дію наказу начальника Офісу великих платників податків ДФС від 12.03.2018 року №393 «Про поновлення документальної планової виїзної перевірки» до вирішення спору по суті. Заборонено Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби вчиняти дії на підставі наказу начальника Офісу великих платників податків ДФС від 12.03.2018 року №393 «Про поновлення документальної планової виїзної перевірки», у тому числі, але не виключно щодо проведення документальної планової перевірки Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2017 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, щодо оформлення результатів зазначеної документальної планової перевірки (складати, підписувати, реєструвати акти чи довідки), щодо прийняття податкових повідомлень-рішень відносно Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» до вирішення спору по суті. Ухвала суду набрала законної сили 23.03.2018 р. та допущена до негайного виконання.
Разом з тим, постановою Верховного Суду від 13.02.2020 р. у справі № 826/4679/18 ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2018 р. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018 р. скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Зважаючи на викладене вище, беручи до уваги те, що матеріали справи містять судове рішення, яким скасовано ухвалу суду про вжиття заходів забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», а тому вважає, що підстави для зміни мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції відсутні. 
Натомість наявні підстави для задоволення апеляційної скарги ОВПП ДПС, скасування оскаржуваної ухвали та винесення нової про задоволення заяви ОВПП ДПС про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2018 р.
Таким чином, колегія суддів вирішила залишити апеляційну скаргу ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» без задоволення, а апеляційну скаргу ОВПП ДПС - задовольнити.
Керуючись ст. ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2018 року скасувати.
Заяву Офісу великих платників податків ДПС про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.
Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2018 року у справі № 826/4679/18 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними дій, скасування наказу.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                            О.М. Кузьмишина

Судді:                                                                                          Л.О.Костюк

                                                                                                    О.Є.Пилипенко