УХВАЛА

30 вересня 2020 року 
м. Київ
Справа №  904/5943/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
О. О. Мамалуй - головуючий, О. М. Баранець, В. І. Студенець
розглянувши матеріали касаційної скарги обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №214"
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2020р.
у складі колегії суддів: Т. А. Верхогляд - головуючий, Л. М. Білецька, І. О. Вечірко
та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020р.
суддя: М. О. Ніколенко
за позовом фізичної особи-підприємця Хлебас Марини Вікторівни 
до обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №214"
про стягнення штрафу у розмірі 96  000,00 грн. 

ВСТАНОВИВ:

Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив №214" звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2020р. та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020р. у справі №904/5943/19.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом позову у цій справі є стягнення штрафу у розмірі 96  000,00 грн., що є меншим ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України справа №904/5943/19 є малозначною.

В касаційній скарзі скаржник зазначає, що необхідність розгляду цієї справи становить виняткове значення для відповідача, так як у примірнику договору №38 від 30.06.2017р. на повне технічне обслуговування ліфтів, який наявний у відповідача та додається до касаційної скарги, відсутні умови щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій за дострокове розірвання цього договору. Також вказує, що відповідач був позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями. 

Вивчивши доводи скаржника, зважаючи на конкретні обставини цієї справи та наявність вагомих аргументів заявника на підтвердження його доводів щодо наявності підстав, що підпадають під дію пп. в) п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №214" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2020р. та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020р. у справі №904/5943/19.

Також скаржник в касаційній скарзі ставить питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та зазначає, що про існування оскаржуваних рішень скаржник дізнався лише 03.09.2020р., коли отримав лист приватного виконавця разом з постановою про арешт коштів боржника, а повні тексти оскаржуваних рішень стали відомі йому 07.09.2020р. під час ознайомлення з матеріалами справи №904/5943/19 в господарському суді Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Верховний Суд визнає поважними наведені скаржником причини для поновлення строку на касаційне оскарження та вважає за необхідне поновити пропущений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги, а також про витребування матеріалів справи.

Згідно з ч. 4 ст. 294 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

З тексту касаційної скарги вбачається, що скаржник визначає підставою касаційного оскарження судових рішень п. 4 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначає, що під час прийняття оскаржуваних рішень в судах були відсутні належні докази повідомлення обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №214" про наявність в провадженні судів господарської справи №904/5943/19, оскільки поштові повідомлення органів зв`язку, які були повернуті на адресу суду з посиланням "за закінченням терміну зберігання", не свідчили ні про відмову стороні від одержання відправлення, ні про її незнаходження за адресою, повідомленою суду. 

З урахуванням приписів ст. 294 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Згідно з ч. 4 ст. 301 Господарського процесуального кодексу України перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

За приписами ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В касаційній скарзі скаржник заявляє клопотання про зупинення виконання (дії) оскаржуваного судового рішення на час розгляду касаційної скарги, оскільки виконання рішення суду апеляційної інстанції призведе до зупинки діяльності скаржника, а саме до неможливості надання послуг власникам 144-х квартир кооперативу, здійснення оплати за світло у під`їздах, вивозу твердих побутових відходів (сміття) та виплати працівникам кооперативу заробітної плати.

Заява про зупинення виконання судового рішення має бути мотивована, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У заяві заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Суд констатує, що у разі зміни або скасування рішення суду апеляційної інстанції та у разі його виконання до закінчення касаційного перегляду, Господарським процесуальним кодексом України передбачено механізм повороту виконання рішення, зокрема в ст. 333 цього Кодексу.

Оскільки заявник не навів достатньо обґрунтованих підстав для зупинення виконання судового рішення, Верховний Суд не вбачає необхідності для задоволення вказаного клопотання обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №214" та зупинення виконання оскаржуваного судового рішення.
Керуючись ч. 13 ст. 8, ст. ст. 119, 121, 233, 234, 235, 287, 294, ч. 4 ст. 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №214" строк на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2020р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020р. у справі №904/5943/19.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №214" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2020р. та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020р. у справі №904/5943/19.

3. Витребувати з господарського суду Дніпропетровської області/ Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/5943/19 за позовом фізичної особи-підприємця Хлебас Марини Вікторівни до обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №214" про стягнення штрафу у розмірі 96  000,00 грн.

4. Призначити до розгляду касаційну скаргу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

5. Надати позивачу строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 22 жовтня 2020 року.

6. Відхилити клопотання обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №214" про зупинення виконання (дії) судового рішення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      О. О. Мамалуй

Судді                                                                      О. М. Баранець

                                                                                          В. І. Студенець