ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Харків

Справа № 2-2213/11
Провадження № 22-ц/818/3189/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого                Кругової С.С.,
суддів                        Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
секретаря                 Каплоух Н.Б.,

Учасники справи :

Заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп»,
Позивач: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль",
Відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Гармонія»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові 

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах  ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 10 березня 2020 року, постановлену суддею Григор`євою Б.П.,

у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, у якій просило замінити стягувача ПАТ «Райффайзен Банк аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» за виконавчим листом №2-2213/11, виданим 12 березня 2013 року на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 травня 2012 року та у його дублікаті у цій же справі від 21 серпня 2019 року виданого відносно ТОВ «Гармонія».

Заява мотивована тим, що у провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебувала справа №2-2213/11, у якій ухвалено рішення про стягнення на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з ОСОБА_1 та ТОВ «Гармонія» заборгованості за кредитним договором у розмірі 106294,18 дол. США, що було еквівалентно 847324,06 грн. 27 червня 2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-12 та договір відступлення прав за договорами, де боржниками є відповідачі. В подальшому між останнім та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» було укладено договір відступлення права вимоги від 27 червня 2019 року, який стосується тих самих боржників. Таким чином, до заявника перейшли права, які забезпечують зобов`язання боржників за основним договором. Проте, заявник ТОВ не може реалізувати свої права вимоги до боржників та інші права нового кредитора, оскільки це потребує заміни сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 10 березня 2020 року, заяву представника ТОВ "Фінансова компанія"Укрфінанс груп" про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Ухвала суду мотивована тим, що оскільки стадія, на якій знаходиться виконавче провадження, немає значення для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні, та враховуючи діючі положення цивільного судочинства України, роз`яснення судів вищої інстанції, встановлені обставини справи, суд дійшов до висновку щодо задоволення вимог заявника про заміну стягувача у справі № 2-2213/11.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції представник ОСОБА_2, який діє в інтересах  ОСОБА_1  звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп».

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, за відсутності відповідача (боржника) ОСОБА_1 та без її належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 копію заяви про заміну сторони виконавчого провадження та судову повістку отримала лише 16 березня 2020 року. Посилаючись на норми чинного законодавства, зокрема, і п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України зазначає, що неналежне повідомлення боржника є значним порушенням процесуальних норм та підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на чинне законодавство України та практику ЄСПЛ, викладаючи при цьому доводи, які містились в заяві про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що 16 травня 2012 року Комінтернівським районним судом м. Харкова прийнято заочне рішення по справі № 2-2213/11, яким позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Гармонія" на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/1600/85/87556 від 30.05.2007 року у розмірі 106 294, 18 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.06.2011 року складає 847 324, 06 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн., витрати за інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп., а всього - 849 144 грн. 06 коп. Вказане рішення набрало законної сили 29 травня 2011 року.

27 червня 2019 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОКСІ БАНК» (код за ЄДРПОУ 09306278) був укладений договір відступлення права вимоги № 114/2-12 та договір відступлення прав за договорами іпотеки від 02 липня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. і зареєстрований у реєстрі під № 1006. Відповідно до зазначених договорів Первісний кредитор передав (відступив), а АТ «ОКСІ БАНК» прийняв всі права вимоги до боржників за кредитними договорами та договорами забезпечення (іпотеки), у тому числі й до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Гармонія".

В подальшому, між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» було укладено Договір відступлення права вимоги від 27 червня 2019 року, згідно до умов якого ПАТ «ОКСІ БАНК» передав (відступив), а Новий кредитор прийняв всі права вимоги до боржників за кредитним портфелем, у тому числі до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Гармонія".

Також до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» на підставі ст. 27 Закону України «Про заставу», ст. 24 Закону України "Про іпотеку" перейшли права, які забезпечують зобов`язання Боржників за основним договором, а саме: за договором іпотеки № 014/1600/85/87556/1 від 30.05.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Кусковою Т.Є., і зареєстрованим в реєстрі за № 740, про що між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» був укладений окремий правочин - договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 02 липня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. і зареєстрований у реєстрі під № 1008.

Таким чином, відповідно до ст. 512 ЦК України, та згідно умов Договору відступлення права вимоги від 27 червня 2019 р. Заявник набув статус Нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Гармонія", за кредитним договором № 014/1600/85/87556 від 30.05.2007 року, договором поруки № 014/1600/85/87556 З від 30.05.2007 року, та права іпотекодержателя за договором іпотеки № 014/1600/85/87556/1 від 30.05.2007 року, які забезпечують основні зобов`язання та були укладені між Первісним кредитором та Боржниками.

Станом на теперішній час сума заборгованості ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Гармонія" не погашена. З огляду на це, у Кредитора виникає необхідність звернутись до виконавчої служби щодо примусового виконання рішення суду в якості стягувача за виконавчими документами як правонаступник АТ «Райффайзен Банк Аваль».

06 серпня 2019 року по справі № 2-2213/11 Комінтернівським районним судом м. Харкова було винесено ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа № 2-2213/11 та поновлення строку для його пред`явлення до виконання щодо стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю "Гармонія" на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/1600/85/87556 від 30.05.2007 року. Наразі, дублікат виконавчого листа № 2-2213/11 відносно ТОВ "Гармонія" знаходиться у ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» та може бути пред`явлений до виконання.

Виконавчий лист №2-2213/11, виданий 12.03.2013 року на виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 травня 2012 року відносно боржника  ОСОБА_1  знаходиться на примусовому виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за ВП №37944455, та відповідно здійснюються певні виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора можлива поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.  

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило про заміну сторони виконавчого провадження незалежно від того, відкрите воно чи ні.

Таким чином, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18),від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження№ 61-20171св18).

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За таких обставин, враховуючи наведене, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача та задоволення цієї заяви відповідає змісту статтей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження, а саме кредитора. Представник ОСОБА_1 у апеляційній скарзі не навів жодних доводів відносно вирішення процесуального питання по суті та на спростування висновків суду в цій частині.

Щодо доводів представника відповідача в частині неповідомлення боржника про дату, час та місце розгляду справи судова колегія зазначає наступне.

Разом із цим, судом порушено вимоги ч.3 ст.442 ЦПК України, відповідно до якої  суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Повідомлення сторін, які беруть участь у справі, про час і місце розгляду заяви повинно здійснюватися відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.

Згідно з ч.2, 4 ст.128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Виходячи із положень статей 128-130 ЦПК України судова повістка - повідомлення повинна бути вручена завчасно, тобто з таким розрахунком, щоб особи, які повідомляються, мали час для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи; учасники справи вважаються повідомленими належним чином щодо яких у суду є відомості про вручення їм судових повісток тощо.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Тобто заява про заміну сторони виконавчого провадження може бути розглянута судом без учасників процесу, які беруть участь у справі, але лише у разі їх попереднього повідомлення.

Проте матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення боржника ОСОБА_1 щодо розгляду заяви ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» про заміну стягувача.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду заяви про заміну стягувача за відсутності належним чином повідомленого апелянта.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Отже, неналежне повідомлення учасника справи дійсно є підставою для скасування ухвали суду, але не є підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що судове рішення, відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, яким заяву ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» про заміну сторони виконавчого провадження слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в: 

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах  ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 10 березня 2020 року - скасувати.

Заяву про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити стягувача ПАТ «Райффайзен Банк аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» за виконавчим листом №2-2213/11, виданим 12 березня 2013 року на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 травня 2012 року та у його дублікаті у цій же справі від 21 серпня 2019 року виданого відносно ТОВ «Гармонія».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий                                                        С.С. Кругова

Судді                                                                О.В. Маміна

                                                               Н.П. Пилипчук
повний текст постанови
складено 17 серпня 2020 року