ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року 
м. Київ

Справа №  911/2139/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос І.Б.,  Селіваненка В.П. 
розглянув у письмовому провадженні без виклику сторін
касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАРІАНТ"
на ухвалу господарського суду Київської області від 05.02.2020 та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2020
за первісним позовом   товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАРІАНТ"
до  товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРДОКС"
про  стягнення 3     408     815, 00  грн.,
та зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРДОКС"
до товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАРІАНТ"
про стягнення 329     659, 56  грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВАРІАНТ" (далі - ТОВ "ІНВАРІАНТ") звернулось до господарського суду Київської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРДОКС" (далі - ТОВ "ХАРДОКС") про стягнення 3  408   815,00 грн. 

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за договором поставки в частині поставки якісного устаткування, а також ненаданням всієї передбаченої договором, документації на устаткування.
У зв`язку з цим позивачем подано зазначену позовну заяву до відповідача про повернення 3  272    815,00 грн. вартості оплаченого устаткування та стягнення нарахованого штрафу у розмірі 136  000,00 грн. за поставку неякісного товару.

Стислий виклад судових рішень попередніх інстанцій
Ухвалою господарського суду Київської області від 05.02.2020 (суддя                    Сокуренко Л.В.) уточнену позовну заяву ТОВ "ІНВАРІАНТ" від 03.02.2020 №100 та додані до неї документи повернуто позивачеві за первісним позовом.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 (колегія суддів у складі: Яковлєв М.Л., Куксов В.В., Шаптала Є.Ю.) ухвалу господарського суду Київської області залишено без змін. 

Стислий виклад вимог касаційної скарги
ТОВ "ІНВАРІАНТ" просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області та постанову Північного апеляційного господарського суду.

Аргументи учасників справи 
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій  прийняті з порушенням норм процесуального права. 

На думку скаржника, за змістом уточненої позовної заяви від 03.02.2020 №100 позовні вимоги пов`язані між собою.

Скаржник зазначає про те, що позивач не змінював кількісний показник заявлених позовних вимог щодо стягнення коштів, а змінив предмет позову, додавши нематеріальну вимогу про розірвання договору.

Аргументи, зазначені у відзиві на касаційну скаргу

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

У вересні 2019 року ТОВ "Інваріант" звернулося з позовною заявою до ТОВ  "ХАРДОКС" про стягнення 3  408   815,00 грн. 

23.10.2019 до суду надійшла зустрічна позовна заява ТОВ  "ХАРДОКС" до ТОВ  "Інваріант" про стягнення 329 659,56  грн. В обґрунтування зустрічних позовних вимог ТОВ "ХАРДОКС" посилалось на недотримання позивачем договору поставки устаткування від 11.06.2018 № 11-06/2018 у частині оплати товару. Зазначені обставини, на думку позивача за зустрічним позовом, є підставою для застосування до ТОВ "ІНВАРІАНТ" відповідальності у вигляді штрафних санкцій, передбачених умовами пункту 6.3 договору, а саме нарахованих пені та штрафу.    У зв`язку із вищенаведеним позивач за зустрічним позовом просить суд    стягнути з відповідача за зустрічним позовом нараховану пеню у сумі 100  889,41 грн., а також штраф у розмірі 228    770,15 грн.

Позивачем за первісним позовом 05.02.2020 подано до суду позовну заяву про розірвання договору поставки та стягнення коштів (уточнену), відповідно до якої ТОВ "ІНВАРІАНТ", окрім заявлених позовних вимог за первісним позовом, ще просить суд розірвати договір поставки.

Розглянувши    в судовому засіданні 05.02.2020 уточнену позовну заяву ТОВ  "ІНВАРІАНТ", суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем при поданні позову до суду була заявлена вимога про повернення 3  272  815,00 грн вартості оплаченого устаткування та стягнення нарахованого штрафу у розмірі 136  000,00 грн за поставку неякісного товару на підставі статті 666  Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).    При цьому вимога про розірвання договору поставки при поданні позовної заяви позивачем заявлена не була.

Суд першої інстанції вказав на те, що позивачем у заяві про уточнення позовної заяви зазначено нову вимогу про розірвання договору поставки на підставі статті 651 ЦК України, яка по своїй суті не є збільшенням (уточненням) позовних вимог, а є новою позовною вимогою, яка ґрунтується на інших підставах, що свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову.

Апеляційний господарський суд погодився з висновками суду першої інстанції і вказав про те, що в заяві про уточнення позовних вимог ТОВ "ІНВАРІАНТ" просить розірвати договір поставки, тобто фактично йдеться про нову вимогу, яка у даному випадку може бути заявлена шляхом подання іншого позову. Доповнення майнового позову немайновою вимогою про розірвання договору поставки є не збільшенням позовних вимог, а пред`явленням нового позову з іншим предметом та підставами позову.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи та висновків попередніх судових інстанцій

Предметом спору є вимога про розірвання договору поставки, заявлена позивачем за первісним позовом до закінчення підготовчого засідання в уточненій позовній заяві від 03.02.2020 №100.

За приписами статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. 

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Позовна заява при первинному зверненні не містила вимоги про розірвання договору, отже позивачем за первісним позовом "уточненою" позовною заявою було змінено предмет позову. Водночас, "уточнена" позовна заява ґрунтується не на статті 666 ЦК України, яка передбачає правові наслідки невиконання продавцем обов`язку передати приналежності товару та документи, що стосуються товару (якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві), а на статті 651 ЦК України, яка визначає самостійні підстави для зміни або розірвання договору (у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом). Отже, підстава позову також була змінена, що свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову.

Статтею 46 ГПК України визначено процесуальні права та обов`язки сторін. Частиною другою даної статті закріплено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. Частиною третьою даної статті визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Верховний Суд зазначає, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. 

Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:
- подання іншого (ще одного) позову, чи 
- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи 
- об`єднання позовних вимог, чи 
- зміну предмета або підстав позову.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що доповнення майнового позову немайновою вимогою про розірвання договору поставки не є збільшенням розміру позовних вимог. Оскільки, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. 

Аргументи, викладені в касаційній скарзі про те, що суд апеляційної інстанції погодився із тим, що позивач за первісним позовом не змінював відразу предмет і підставу позову не узгоджуються з постановою суду апеляційної інстанції. Оскільки, суд- апеляційної інстанції, залишаючи ухвалу господарського суду  Київської області без змін, погодився з висновками суду першої інстанції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем заявлено нову позовну вимогу немайнового характеру, а саме про розірвання договору поставки.

Скаржник не надав касаційному суду мотивів та доказів, які б спростовували висновки судів попередніх інстанцій, що викладені в оскаржуваних ухвалі та постанові. 

За наведених обставин касаційний суд вважає, що ухвала місцевого господарського суду та постанова апеляційного господарського суду прийняті з дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для їх скасування немає. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Позивач за первісним позовом не спростував висновків суду першої інстанції і апеляційного господарського суду, покладених в основу оскаржуваних ухвали та постанови, а також не довів неправильного застосування ними норм процесуального права як необхідної передумови для скасування ухвалених у справі судових рішень. 

З огляду на зазначене касаційну скаргу позивача за первісним позовом необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані ухвалу та постанову - без змін як такі, що відповідають  вимогам чинного законодавства.

Судові витрати

Понесені ТОВ "ІНВАРІАНТ"  у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на ТОВ "ІНВАРІАНТ", оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.  

Касаційний господарський суд, керуючись статтями 129, 300, 304, 308, 309, 315 ГПК України, 

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Київської області від 05.02.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 у справі №911/2139/19 залишити без змін, а касаційну скаргу  товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАРІАНТ"  - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                         І. Бенедисюк 

Суддя                                                                                                         І. Колос 

Суддя                                                                                                         В. Селіваненко