Справа № 301/547/20

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

03.09.2020                 м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , 
                                                        в с т а н о в и в :
постановою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2020 року 
ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , фізична особа - підприємець,
визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень із конфіскацією вилучених товарно-матеріальних цінностей, а саме резервуар об`ємом 10 т - 2 штуки, дизельне паливо - 2 тони, бензин марки А-95 - 2 тони.
Постановлено стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок на користь держави : отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно матеріалів провадження, 15.02.2020 року ОСОБА_1 допустив порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме здійснював господарську діяльність за адресою АДРЕСА_2 , без відповідних дозвільних документів, ліцензії на роздрібну торгівлю пальним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Зазначає, що справа розглянута за його відсутності, повідомлення про час та місце розгляду справи судом не отримував і у матеріалах справи відсутні докази про його належне повідомлення про час та місце розгляду справи. Стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано чітко частину ст. 164 КУпАП, за якою складено протокол, однак його притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, що означає, що суддя на власний розсуд визначив частину, за якою його визнано винним. Вказує і на те, що ні протоколом, ні жодним іншим доказом не доведено, що він, ОСОБА_1 проводив відповідну господарську діяльність і здійснював продаж пального, а наявність виявлених двох цистерн із пальним свідчить про те, що в апелянта є дві цистерни із пальним, а не про те, що він проводить конкретну господарську діяльність. Щодо пропуску строку вказує на те, що копію оскаржуваної постанови ним отримано через поштове відділення 26.03.2020. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, ухвалити нову, якою провадження в справі закрити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що пропущений строк на оскарження судового рішення підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 , неявка якого, з урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлений належним чином і будь-яких заяв про відкладення апеляційного розгляду та даних про поважність причин його неявки не подавав.
Із оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, і при цьому, в матеріалах справи відсутні достовірні дані про те, що він був належним чином повідомлений про час та місце такого розгляду. Разом із тим, у матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови, що в свою чергу не спростовує тверджень ОСОБА_1 про отримання ним копії постанови 26.03.2020. Крім того, з наявної в матеріалах справи заяви адвоката Поп Й. Й. (а. с. 14) убачається, що останній як представник ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами справи 01.04.2020.
Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, визнаються поважними, у зв`язку із чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а строк поновлюється.
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених судом першої інстанції та наведених у судовому рішенні доказів. 
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 3, 15 лютого 2020 року по АДРЕСА_2 , ФОП « ОСОБА_1 » здійснював господарську діяльність без відповідних дозвільних документів на вид господарської діяльності, який полягає у роздрібній торгівлі пальним, за що відповідальність передбачена ст. 164 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що такий складено в присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , права та обов`язки ОСОБА_1 роз`яснені, копію протоколу вручено (а. с. 1).
З додатку до протоколу вбачається, що в ОСОБА_1 було проведено огляд та вилучено речі, які є безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення (товарно-матеріальні цінності) - а. с. 2-4.
У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що відповідні дозвільні документи на даний момент передані в органи ліцензування для видачі йому ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, і працівники, які приймали в нього документи, повідомили, що він може здійснювати таку діяльність з моменту подання цих документів (а. с. 5).
З розписки ОСОБА_1 від 15.02.2020 вбачається, що ним прийнято на відповідальне зберігання вилучені в нього товарно-матеріальні цінності (а. с. 6).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення. 
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що старший оперуповноважений оперативного управління ГУДФС у Закарпатській області Завацький С. С. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо  ОСОБА_1  протоколу за ознаками передбаченого ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь належні докази й на такі не вказується в апеляційній скарзі.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що старший оперуповноважений оперативного управління ГУДФС у Закарпатській області ОСОБА_4 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що ні протоколом, ні жодним іншим доказом не доведено, що ОСОБА_1 проводив відповідну господарську діяльність і здійснював продаж пального, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і спростовуються наявними в матеріалах справи й наведеними вище доказами, у тому числі й письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з яких убачається, що ОСОБА_1 здійснював продаж пального без відповідної ліцензії. 
Із цих підстав, апеляційний суд не приймає до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що наявність виявлених двох цистерн із пальним свідчить про те, що в ОСОБА_1 є дві цистерни із пальним, а не про те, що він проводить конкретну господарську діяльність.
Відхиляючи вищевказані доводи апеляційної скарги апеляційний суд враховує і те, що до апеляційної скарги не додано будь-яких доказів про наявність у ОСОБА_1 на момент здійснення роздрібної торгівлі пального відповідної ліцензії.
Доводи апеляційної скарги про те, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 , повідомлення про час та місце розгляду справи не отримував і у матеріалах справи відсутні докази про його належне повідомлення про час та місце розгляду справи, - апеляційний суд визнає такими, що не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і, відповідно, не впливають на висновки суду першої інстанції про наявність у його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення. При оцінці вказаних доводів, апеляційний суд враховує те, що відповідно до чинного КУпАП розгляд справи без участі правопорушника не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, а також те, що дана обставина врахована апеляційним судом як одна з обставин для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Із вищенаведених підстав, як такі, що не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення та будь-яким чином не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 , апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано чітко частину ст. 164 КУпАП, за якою складено протокол, однак його притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, що означає, що суддя на власний розсуд визначив частину, за якою його визнано винним. При цьому, апеляційний суд враховує і те, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що дії ОСОБА_1 підпадають саме під кваліфікацію за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення (вид та розмір якого ОСОБА_1 не оспорює) накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення. 
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені. 
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга - без задоволення. 
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, а не з`явившись на розгляд справи, будучи належним чином повідомленим про час та місце її розгляду, ОСОБА_1 позбавив себе можливості заявити в ході апеляційного розгляду обґрунтовані клопотання, у тому числі й про виклик свідків, витребування доказів, тощо, а також надати докази, які б підтверджували доводи апеляційної скарги та спростовували висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                                               П О С Т А Н О В И В :
        
Поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 ..
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2020 року про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП ОСОБА_1 - залишити без зміни.
               Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                       І. В. Стан