ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2020 р.                          Справа № 911/2687/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Демидової А.М.
суддів:            Ходаківської І.П. 
          Владимиренко С.В. 

за участю секретаря судового засідання Горбунової М.Є.
за участю представників учасників справи:
від позивача: Андрієвська О.В.           
від відповідача: не з`явився       
від третьої особи-1: Іванов В.Г.
від третьої особи-2: не з`явився           
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація розвитку Київської області"
на рішення Господарського суду Київської області від 10.03.2020 (повний текст  рішення підписано 17.04.2020) (суддя Конюх О.В.)
у справі № 911/2687/19 Господарського суду Київської області
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація розвитку Київської області"
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Приватного акціонерного товариства "Київобленерго"
за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркада-Житлосервіс"
про стягнення 620 868,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" (далі - ТОВ "Київська обласна ЕК", позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація розвитку Київської області" (далі - ТОВ "Корпорація розвитку Київської області", відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 420081783 від 20.12.2018 в розмірі 542 036,88 грн. за період з 01.01.2019 по 30.06.2019, пені в розмірі 65 689,65 грн. за період з 08.02.2019 по 31.08.2019, трьох процентів річних у розмірі 5 832,73 грн. за період з 08.02.2019 по 31.08.2019 та інфляційних втрат у розмірі 7 309,19 грн. за період з 08.02.2019 по 31.05.2019.
2. В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ "Київська обласна ЕК" послалося на те, що відповідач у порушення умов укладеного між сторонами договору не здійснив оплату за електричну енергію, поставлену йому позивачем у січні-червні 2019 року.   

3. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача нараховані у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання пеню, передбачену договором, за період з 08.02.2019 по 31.08.2019 в розмірі 65 689,65 грн., три проценти річних у розмірі 5 832,73 грн. за період з 08.02.2019 по 31.08.2019 та інфляційні втрати у розмірі 7 309,19 грн. за період з 08.02.2019 по 31.05.2019.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

4. Рішенням Господарського суду Київської області від 10.03.2020 у справі           № 911/2687/19 (суддя Конюх О.В.) позов ТОВ "Київська обласна ЕК" задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача                         542 036,88 грн. основного боргу, 65 689,65 грн. пені, 5 832,73 грн. 3% річних,         7 309,19 грн. інфляційних втрат та 9 313,03 грн. судового збору.
5. Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що обсяги споживання, вказані у довідках оператора системи розподілу - Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" (далі -                            ПрАТ "Київобленерго", третя особа-1), відповідають обсягам, вказаним в актах приймання-передачі та рахунках постачальника (позивача). При цьому, судом було відхилено посилання відповідача про те, що в довідках                               ПрАТ "Київобленерго" зазначені обсяги розподіленої через точки комерційного обліку електроенергії, а не обсяги спожитої електроенергії саме споживачем - ТОВ "Корпорація розвитку Київської області". 
6. Стосовно того, що акти прийняття-передавання електричної енергії за січень-червень 2019 року між ТОВ "Київська обласна ЕК" (постачальником) та             ТОВ "Корпорація розвитку Київської області" (споживачем) не були підписані з боку останнього, місцевий господарський суд вказав, що за змістом відносин сторін обов`язок оплати спожитої електроенергії не поставлений у залежність від підписання або непідписання вказаних актів.
7. Також, при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом враховано, що учасниками справи не заперечується та обставина, що відповідач не сплатив кошти за електроенергію, спожиту у січні-червні 2019 року. При цьому, судом першої інстанції відхилено твердження відповідача про те, що основна частина облікованої у точках комерційного обліку електроенергії була спожита іншими споживачами - Товариством з обмеженою відповідальністю "Аркада-Житлосервіс" (далі - ТОВ "Аркада-Житлосервіс", третя особа-2) та власниками житлової забудови масиву "Нова Богданівка".
8. З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд дійшов висновків про те, що строк оплати за поставлену електроенергію у січні-червні 2019 року є таким, що настав, вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 542 036,88 грн. підтверджені належними та достатніми доказами, а отже, є обґрунтованими.
9. Також, перевіривши надані позивачем розрахунки пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, заявлених до стягнення, господарський суд першої інстанції дійшов висновків про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат повністю.     
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
10. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Київської області від 10.03.2020 у справі № 911/2687/19, ТОВ "Корпорація розвитку Київської області" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати зазначене рішення повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "Київська обласна ЕК" відмовити  повністю. 
11. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
12. За доводами скаржника, судом першої інстанції не було встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені в оскаржуваному рішенні суду, не відповідають дійсним обставинам справи.
13. Так, скаржник вважає, що місцевим господарським судом під час розгляду справи не було встановлено обсяг електричної енергії, спожитої основним споживачем - відповідачем, за спірний період. 
14. Крім того, на думку, відповідача, суд першої інстанції безпідставно вдався до переоцінки доказів, наданих позивачем, та пояснень ПрАТ "Київобленерго".
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
15. Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2020 справу № 911/2687/19 передано колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В. 
16. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Корпорація розвитку Київської області" на рішення Господарського суду Київської області від 10.03.2020 у справі № 911/2687/19; розгляд апеляційної скарги призначено на 21.07.2020 о 10 год. 00 хв.; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 26.06.2020. 
Позиції учасників справи.
17. ТОВ "Київська обласна ЕК" у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Корпорація розвитку Київської області" проти апеляційної скарги заперечує і просить суд апеляційної інстанції залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Явка представників учасників справи.
18. У судове засідання 21.07.2020 з`явилися представники позивача та третьої особи-1.
19. Представники відповідача (скаржника) та третьої особи-2 в судове засідання 21.07.2020 не з`явились, хоча усі учасники справи були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду апеляційної скарги ухвалою суду від 26.05.2020, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.
20. Представники позивача та третьої особи-1 у судовому засіданні 21.07.2020 проти вимог апеляційної скарги заперечували та просили суд відмовити в її задоволенні. 
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
21. Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством "АЕС Київобленерго" (Постачальник) та ТОВ "Корпорація розвитку Київської області" (Споживач) було укладено договір 1755 про постачання електричної енергії № 220022188 від 21.02.2013 з додатками до договору, зокрема: "Загальна однолінійна схема електропостачання" з переліком точок продажу електроенергії споживачу, "Режими постачання електричної енергії", "Розрахункові засоби обліку та порядок їх експлуатації" (три засоби обліку, встановлені  у ПС 35/10 "Нова Богданівка", ТП-1 № 1288, ТП-1 № 1289), а також складено акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін. 
22. У 2017 році набрав чинності Закон України "Про ринок електричної енергії", відповідно до ст. 45 якого розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу (ОСР). Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
23. Третя особа-1 ПрАТ "Київобленерго" є ліцензіатом з розподілу електричної енергії.
24. Згідно з п.п. 4, 5 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), від 14.03.2018 № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" операторів системи розподілу було зобов`язано:
- у період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії до 01 грудня 2018 року укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР; 
- протягом двох років з дати набрання чинності Правилами оформити за всіма об`єктами споживачів універсальної послуги паспорт точки розподілу за формою, встановленою Правилами. Оформлені паспорти точок розподілу є невід`ємною частиною договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та згодою споживача універсальної послуги на надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах, визначених у паспорті точки розподілу.
25. З дати набрання чинності договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії ОСР надає послуги комерційного обліку споживачам.
26. Відповідно до п. 6 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.
27. Пунктом 13 розділу ХVІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.
28. Враховуючи, що  об`єктом споживання є житловий масив "Нова Богданівка", під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу           ТОВ "Корпорація розвитку Київської області" було віднесено до категорії споживачів, які мають право на універсальну послугу, що було, зокрема, зазначено в довідці ПрАТ "Київобленерго" від 24.10.2019 № 20-1-681.
29. Відповідно до ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. У разі покладення на електропостачальника зобов`язань з надання універсальних послуг або виконання функцій постачальника "останньої надії" ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються відповідно до цього Закону. Покладення зобов`язань з надання універсальних послуг та/або постачання "останньої надії" не обмежує права електропостачальника здійснювати постачання електричної енергії за вільними цінами. Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку. Загальні положення та умови договору мають бути справедливими і прозорими, викладеними чітко і ясно, не містити процедурних перешкод, що ускладнюють здійснення прав споживача. Регулятор затверджує примірний договір постачання електричної енергії споживачу, типовий договір постачання електричної енергії споживачу на умовах надання універсальної послуги та типовий договір постачання електричної енергії споживачу постачальником "останньої надії".
30. Відповідно до п. 13 розділу ХVІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" упродовж двох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Упродовж строку виконання електропостачальником, створеним у результаті здійснення заходів з відокремлення, функцій постачальника універсальних послуг: тариф на послуги постачальника універсальних послуг встановлюється Регулятором відповідно до затвердженої ним методики; надання універсальних послуг здійснюється з дотриманням умов щодо виконання спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів, передбачених статтею 62 цього Закону.
31. 20.12.2018 ТОВ "Корпорація розвитку Київської області" підписало заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником - ТОВ "Київська обласна ЕК". У заяві вказано ЕІС-коди точок комерційного обліку за об`єктом споживача.
32. Відповідно до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (у редакції, що діє з 01.01.2019):
- за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 2.1);
- обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії (п. 2.2);
- точки комерційного обліку, в яких відбувається зміна власника електричної енергії, визначаються в договорі споживача з ОСР, а присвоєні для них ЕІС-коди вказуються в заяві-приєднання (п. 2.4);
- Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком № 3 до цього Договору (п. 5.1);
- ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7);
- розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8);
- оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції (п. 5.10);
- у разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що зазначається в комерційній пропозиції (п. 5.11);
- Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через Постачальника, із зазначенням обраного способу оплати в комерційній пропозиції (п. 5.13).
33. Відповідно до Комерційної пропозиції "Універсал": Споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через Постачальника в складі тарифу/складових ціни, що встановлюється Регулятором. Порядок оплати: 100% вартості договірного обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період оплачується до дати початку розрахункового періоду; остаточний розрахунок проводиться за фактично відпущену електричну енергію; обсяги попередньої оплати визначаються шляхом множення відповідного договірного обсягу постачання електричної енергії на ціну, визначену згідно з умовами даної комерційної пропозиції, та підлягають оплаті незалежно від отримання рахунку Постачальника. Розмір пені та/або штрафу: подвійна облікова ставка Національного банку України; Споживач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за весь час прострочення. Рахунок за фактично спожиту електричну енергію (остаточний розрахунок) надається Постачальником Споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду; надані Постачальником рахунки підлягають оплаті Споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання.
34. З урахуванням викладеного, як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідач протягом січня-червня 2019 року споживав електричну енергію за договором із постачальником (ліцензіатом) - ТОВ "Київська обласна ЕК" на умовах універсальної послуги. 
35. Послуги з розподілу електричної енергії та  послуги комерційного обліку відповідачу надавались ПрАТ "Київобленерго" на умовах договору 1755 про постачання електричної енергії № 220022188 від 21.02.2013 та п.п. 5, 6 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312; в частині, не врегульованій вказаним договором, щодо порядку розподілу та комерційного обліку сторони керувались чинним законодавством.
36. За змістом додатків до договору 1755 про постачання електричної енергії                    № 220022188 від 21.02.2013, а також додатків до договору про постачання електроенергії № 220041225 від 05.02.2014, укладеного між ПАТ "Київобленерго" та ТОВ "Аркада-Житлосервіс", через точку комерційного обліку відповідача у ПС 35/10 "Нова Богданівка" здійснюється постачання електричної енергії на житловий масив "Нова Богданівка", у зв`язку з чим має місце послідовне приєднання споживачів до електричних мереж ТОВ "Корпорація розвитку Київської області".
37. Відповідно до п.п. 4.1, 4.12, 4.13 Правил роздрібного ринку, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.
38. ПрАТ "Київобленерго" (третя особа-1) надавало ТОВ "Київська обласна ЕК" (позивачу) дані про фактичний обсяг розподіленої електроенергії для потреб споживача - ТОВ "Корпорація розвитку Київської області" (відповідача) із розбивкою по кодам ЕІС, які, зокрема, відображені в наявних у матеріалах справи довідках ПрАТ "Київобленерго" від 09.09.2019 № 7127 та від 11.10.2019 № 03/100/250/8290, на підставі яких постачальник (позивач) сформував акти прийняття-передавання електричної енергії за січень-червень 2019 року (копії долучені до матеріалів справи) та відповідні ним рахунки на оплату:
-          № 8548038994 за січень 2019 року на суму 92 615,04 грн. (строк оплати до 07.02.2019);
-          № 8695186323 за лютий 2019 року на суму 91 413,84 грн. (строк оплати до 07.03.2019);
-          № 8696468613 за березень 2019 року на суму 85 570,80 грн. (строк оплати до 05.04.2019);
-          № 6330824068 за квітень 2019 року на суму 86 664,48 грн. (строк оплати до 08.05.2019);
-          № 8699451236 за травень 2019 року на суму 88 920,72 грн. (строк оплати до 06.06.2019);
-          № 8798261254 за червень 2019 року на суму 96 852,00 грн. (строк оплати до 05.07.2019), всього на суму 542 036,88 грн. 
39. Відповідачем (споживачем), у свою чергу, кошти за електричну енергію за січень-червень 2019 року оплачені не були, що не заперечується учасниками справи. 
40. Звертаючись до суду з позовом у даній справі, позивач зазначив, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії та не здійснив оплату за електричну енергію, спожиту ним у січні-червні 2019 року, у зв`язку з чим позивачем нараховано до стягнення 542 036,88 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію (активну енергію), 65 689,65 грн. пені за період з 08.02.2019 по 31.08.2019, 5 832,73 грн. трьох процентів річних за період з 08.02.2019 по 31.08.2019 та 7 309,19 грн. інфляційних втрат за період з 08.02.2019 по 31.05.2019. 
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
41. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, є договір.
42. Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
43. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. 
44. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
45. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
46. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
47. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
48. Як вбачається з матеріалів справи, фактичні обсяги розподіленої електричної енергії, вказані у довідках оператора системи розподілу                                     (ПрАТ "Київобленерго"), відповідають обсягам поставленої електричної енергії, вказаним в актах прийняття-передавання та рахунках постачальника.
49. Щодо доводів відповідача про те, що в довідках ПрАТ "Київобленерго" зазначені обсяги розподіленої через точки комерційного обліку електричної енергії, а не обсяги спожитої електричної енергії саме споживачем - ТОВ "Корпорація розвитку Київської області", місцевий господарський суд вірно зазначив, що  згідно з вищенаведеними нормами закону, постачальник здійснює постачання, споживач - споживання, а оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії та послуги комерційного обліку, відповідно, й у довідках зазначено не обсяги поставленої або спожитої електричної енергії, а обсяги розподіленої електричної енергії оператором системи розподілу для потреб споживача, між тим, зазначене жодним чином не змінює правового змісту господарської операції.
50. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, акти прийняття-передавання електричної енергії за січень-червень 2019 року між постачальником - ТОВ "Київська обласна ЕК" та споживачем  -                 ТОВ "Корпорація розвитку Київської області" не підписані з боку споживача.
51. Разом із тим, як вірно зауважив місцевий господарський суд, за змістом правовідносин сторін обов`язок оплати спожитої електричної енергії не поставлений у залежність від підписання або непідписання вказаних актів.
52. Щодо тверджень відповідача про те, що основна частина облікованої у точках комерційного обліку електричної енергії була спожита іншими споживачами - ТОВ "Аркада-Житлосервіс" та власниками житлової забудови масиву "Нова Богданівка", слід зазначити таке.
53. Пунктом 6 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Кодексу комерційного обліку електричної енергії (в редакції, чинній у спірний період) було визначено порядок обліку електричної енергії у споживачів у перехідний період, згідно з яким: 
- обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться постачальником послуг комерційного обліку  та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Покази лічильників мають фіксуватись з вказанням фактичної дати та, за необхідності, часу зчитування  (підпункт 6.1 пункту 6);
- обсяг електричної енергії, спожитої основним споживачем та субспоживачем (субспоживачами), визначається залежно від порядку (схеми) приєднання вузлів вимірювання з урахуванням втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача (підпункт 6.17 пункту 6);
- у разі послідовного приєднання лічильників електричної енергії споживача та субспоживача, якщо точка розподілу електричної енергії субспоживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, які належать за ознакою права власності основному споживачу та субспоживачу:
1) для визначення обсягу електричної енергії, спожитої основним споживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, віднімається від різниці між обсягом електричної енергії, що надійшла в електричні мережі основного споживача, та обсягом електричної енергії, відданої в електричні мережі субспоживача (субспоживачів);
2) обсяг електричної енергії, спожитої субспоживачем, визначається відповідно до показів лічильника субспоживача (підпункт 6.18 пункту 6).
54. Щодо посилання відповідача на те, що у точці комерційного обліку відповідача ПС 35/10 "Нова Богданівка" відсутній окремий облік для споживачів житлового масиву "Нова Богданівка" та ТОВ "Аркада-Житлосервіс", колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що зазначена обставина свідчить про те, що у даному випадку має місце послідовне приєднання субспоживачів. Однак, як слушно зауважив суд першої інстанції, це жодним чином не підтверджує відсутність лічильників та відсутність обліку безпосередньо у субспоживачів.
55. З урахуванням вищезазначеного, відповідно до наведених норм закону, у цьому випадку оператор системи розподілу відмінусовує обсяги споживання електричної енергії субспоживачами та передає постачальнику дані щодо обсягу електричної енергії, яка фактично спожита ТОВ "Корпорація розвитку Київської області". При цьому, не має значення, чи здійснюють споживач та субспоживачі споживання електричної енергії від одного, чи від різних постачальників.
56. Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, зазначені обставини відповідачем жодними доказами не спростовано.
57. З урахуванням викладеного, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію у січні-червні 2019 року в розмірі 542 036,88 грн. підтверджені належними та достатніми доказами.
58. За таких обставин, колегією суддів апеляційної інстанції визнається обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення основного боргу у розмірі 542 036,88 грн. у повному обсязі.
59. У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання позивач просив суд також стягнути з відповідача пеню в сумі 65 689,65 грн., розраховану окремо за кожним рахунком, загалом за період з 08.02.2019 по 31.08.2019.
60. Як визначено у ст. 230 ГК України, штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
61. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
62. Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
63. При розгляді позовної вимоги про стягнення пені, місцевим господарським судом враховано, що згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період нарахування пені починається з наступного дня після дати, до якої зобов`язання мало бути виконано. Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
64. Місцевий господарський суд, за результатами перевірки наданого позивачем розрахунку пені в межах заявлених позивачем періодів окремо за кожним з рахунків, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), згідно з якою при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача 65 689,65 грн. пені повністю в заявленому позивачем розмірі.
65. Крім того, у зв`язку із простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача                         5 832,73 грн. трьох процентів річних за період 08.02.2019-31.08.2019, розрахованих по кожному рахунку окремо, та 7 309,19 грн. інфляційних втрат по кожному з рахунків окремо загалом за період 08.02.2019-31.05.2019. 
66. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
67. Господарський суд першої інстанції, здійснивши власний розрахунок трьох процентів річних, не виходячи при цьому за межі заявленого позивачем періоду, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача трьох процентів річних у розмірі 5 832,73 грн. повністю. 
68. Також, з урахуванням положень ч. 2 ст. 237 ГПК України, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 7 309,19 грн. повністю у заявленій позивачем сумі. 
69. Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.  Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.              
70. Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
71. Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. 
72. Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
73. З огляду на вищенаведені норми, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, з урахуванням того, що позивачем доведено  свої позовні вимоги, а відповідачем не представлено суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, господарський суд першої інстанції дійшов правомірних висновків про задоволення позовних вимог повністю та стягнення з відповідача на користь позивача 542 036,88 грн. основного боргу, 65 689,65 грн. пені,                    5 832,73 грн. трьох процентів річних та 7 309,19 грн. інфляційних втрат.
74. З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника щодо неправильного застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, оскільки колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, що мають значення при вирішенні даного спору, з урахуванням норм матеріального та процесуального права. Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
75. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
76. У даній справі апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.
77. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги                   ТОВ "Корпорація розвитку Київської області" відсутні.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
78. Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального          права.
79. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
80. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і документально підтверджуються, а тому рішення Господарського суду Київської області від 10.03.2020 у справі № 911/2687/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.
Судові витрати.
81. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація розвитку Київської області" на рішення Господарського суду Київської області від 10.03.2020 у справі № 911/2687/19 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 10.03.2020 у справі                        № 911/2687/19 залишити без змін.
3. Матеріали справи № 911/2687/19 повернути до місцевого господарського суду.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 27.07.2020

Головуючий суддя                                                            А.М. Демидова 

Судді                                                                                І.П. Ходаківська

                                                                                С.В. Владимиренко