УХВАЛА

03 серпня 2020 року 
м. Київ

Справа №  925/50/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І.  С. - головуючого, Берднік І.  С., Сухового В.  Г.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Sitate Limited (Сітате Лімітед)
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12 травня 2020 року (головуючий - Іоннікова І. А., Тарасенко К. В., Разіна Т. І.)  у справі
за позовом Національного банку України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП",
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива",
про звернення стягнення на предмет іпотеки,   
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2019 року апеляційну скаргу Компанії Sitate Limited (Сітате Лімітед) на рішення Господарського суду Черкаської області від 11 жовтня 2018 року у справі №  925/50/18 залишено без руху, а ухвалою від 02 березня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою на підставі частини 4 статті  260 та пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України.
Зазначені положення застосовано апеляційним господарським судом через те, що у встановлений судом строк апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, які були виявлені судом при перевірці матеріалів апеляційної скарги, зокрема у визначений судом строк Компанія Sitate Limited (Сітате Лімітед) не навела підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 11  жовтня 2018 року.
02 квітня 2020 року до Північного апеляційного господарського суду повторно надійшла апеляційна скарга Компанії Sitate Limited (Сітате Лімітед) на рішення Господарського суду Черкаської області від 11  жовтня 2018 року у справі №  925/50/18.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї ж особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
За таких обставин, відповідно до ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12 травня 2020 року колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Компанії Sitate Limited (Сітате Лімітед) на підставі частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з тим, що є ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Компанії Sitate Limited (Сітате Лімітед) на рішення Господарського суду Черкаської області від 11  жовтня 2018 року у справі №925/50/18.
Не погоджуючись із ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12 травня 2020 року Компанія Sitate Limited (Сітате Лімітед) звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати наведену ухвалу. 
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував статтю 170 Господарського процесуального кодексу України запитуючи документи на підтвердження повноважень підписанта апеляційної скарги, чим порушив принцип рівності  учасників провадження.
Наведене спростовується поданням Компанією Sitate Limited (Сітате Лімітед) саме апеляційної скарги, умови прийнятності якої урегульовано Главою  1 Розділу IV цього Кодексу, а не  Главою 1 Розділу ІІІ, який охоплює статтю 170, що встановлює загальні вимоги до форми та змісту письмових заяв з процесуальних питань, і, відповідно, зазначена стаття не застосовувалася апеляційним господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали.
Крім того касаційна скарга Компанії Sitate Limited (Сітате Лімітед) має ряд недоліків, зокрема, її зміст зводиться до оскарження ухвали про повернення апеляційної скарги, а предметом оскарження є ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження; наведений перелік правових норм не стосується оскарженого судового рішення; зміст касаційної скарги збігається із касаційними скаргами Sitate Limited (Сітате Лімітед) на ухвали Північного апеляційного господарського суду від 22 липня 2019 року і від 02 березня 2020  року у справі №  925/50/18, де змінено лише дату прийняття оскарженого судового рішення незважаючи на те, що предметом оскарження є різні по суті ухвали.
Також цю касаційну скаргу подано без доказів сплати судового збору. 
Колегія суддів ввжає за необхідне зазначити, що ухвалами Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22  квітня і 02 червня 2020  року подання Компанією «Sitate Limited (Сітате Лімітед)» завідомо безпідставних та недооформлених касаційних скарг у справі №  925/50/18 визнано зловживанням процесуальними правами, а ухвалою Суду від 2 червня 2020 року за неодноразове зловживання процесуальними правами застосовано до Компанії «Sitate Limited (Сітате Лімітед)» захід процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
За приписами частин 2 і 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Дії скаржника щодо звернення із завідомо безпідставними та недооформленими касаційними скаргами зумовлюють неможливість розгляду справи Північним апеляційним господарським судом протягом тривалого часу, а отже спрямовані на безпідставне затягування і перешкоджання розгляду справи №  925/50/18, що відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України розцінюється як зловживанням процесуальними правами.
Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.
Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду. 
Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України від 02 грудня 2010 року № 16652/04) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України від 10  січня 2011 року № 26976/06).
Згідно з частиною 2 статті 135 Господарського процесуального кодексу України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про застосування до Компанії «Sitate Limited (Сітате Лімітед)»  за неодноразове зловживання процесуальними правами заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 31 530,00 грн.
За таких обставин, керуючись статтями 43, 135, 234, 314 Господарського процесуального кодексу України, 
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Компанії «Sitate Limited (Сітате Лімітед)» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12 травня 2020 року у справі №  925/50/18 разом з доданими до скарги матеріалами повернути скаржникові без розгляду. 
2. Стягнути з Компанії «Sitate Limited (Сітате Лімітед)» - боржник (п/с, 1060, Кіпр, Нікосіа, Стасандроу, 20, 1 поверх, офіс 101(Stasandrou, 20 1st flor, flat/office  101, 1060, Nicosia, Cyprus) реєстраційний номер 272656) в дохід державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01601, м.  Київ, вул. Липська, 18/5, код ЄДРПОУ 26255795) за неодноразове зловживання процесуальними правами штраф у розмірі 31 530,00 (тридцять одна тисяча п`ятсот тридцять) грн.
3. Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її прийняття.  
Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання, не може бути оскаржена та підлягає негайному виконанню.
Головуючий                                                                                            І.  С.  Міщенко 
Судді                                                                                                                  І.  С.  Берднік
                                                                                                                 В.  Г.  Суховий