Справа № 991/7927/20
Провадження1-кс/991/8147/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року                                                                м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі:
слідчого судді                                       ОСОБА_1 
з участю:        
секретаря судового засідання                ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 09.09.2020 про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2020 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) після отримання заяви від 09.09.2020 про кримінальне правопорушення.
Обставини, на які посилається особа, яка подала скаргу.
10 вересня 2020 ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку направив до НАБУ заяву від 09.09.2020 про вчинення суддею Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 375 КК України.
Заява про кримінальні правопорушення отримана НАБУ 11.09.2020, однак в порушення вимог ст. 214 КПК України відомості по вказаній заяві уповноваженою особою НАБУ до ЄРДР внесені не були, чим порушені права заявника. 
У зв`язку з чим заявник просить слідчого суддю:
-визнати незаконними дії директора НАБУ ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до ЄРДР згідно поданої ОСОБА_3 заяви про кримінальне правопорушення від 09.09.2020;
-зобов`язати директора НАБУ ОСОБА_5 внести до ЄРДР відомості по заяві ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 09.09.2020 та розпочати розслідування злочину.
Позиція учасників провадження.
Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, перед засіданням подав заяву про розгляд скарги у його відсутність. Просив про задоволення скарги. 
Особа, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явилась, про розгляд скарги була повідомлена належним чином. Представник НАБУ надав до суду письмові пояснення, в яких проти задоволення скарги заперечив. Пояснив, що у заяві ОСОБА_3 не наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення вказаною у заяві про кримінальне правопорушення особою, кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів Національного бюро. Зміст заяви про кримінальне правопорушення зводиться до оскарження судового рішення та відповідних дій судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 , вчинені ним при здійсненні правосуддя, поза передбаченим процесуальним законом порядком. В поданій ОСОБА_3 заяві не зазначено обставин, що вказували б на вчинення особою дій, з використанням службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди та не зазначено фактів, які б свідчили про наявність істотної шкоди, що могла бути завдана можливими неправомірними діями судді ОСОБА_4 . Головним підрозділом детективів Національного бюро на час розгляду заяви ОСОБА_3 встановлено, що автором не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ, в зв`язку з чим відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР. Розгляд порушеного заявником питання, що не відноситься до компетенції НАБУ (обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України), скеровано для організації розгляду в межах повноважень до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, про що було повідомлено заявника. Таким чином, бездіяльність з боку службових осіб НАБУ відсутня. Просив у задоволенні скарги відмовити і провести розгляд справи без участі представника Національного бюро.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.
Встановлені обставини справи, оцінка та мотиви слідчого судді.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України – параграф 1, статті 303–308.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частиною 1 статті 306 КПК України визначено, що скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, – слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку звернувся до НАБУ із заявою від 09.09.2020 про вчинення суддею Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 375 КК України.
Заява про кримінальні правопорушення отримана НАБУ 11.09.2020 (Вх. №Б-14382), що підтверджується доданими до матеріалів скарги доказами. 
В заяві про кримінальне правопорушення від 09.09.2020 наведено інформацію з приводу можливих протиправних дій судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 , які виявились у постановленні ним завідомо неправосудного рішення. На думку заявника, суддя ОСОБА_4 , 27.03.2019 постановляючи рішення у цивільній справі №565/1329/17, провадження №2/565/272/19 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів, яким задовольнив вимоги позивача, вчинив такі дії за попередньою домовленістю із зацікавленими у злочині особами, з метою отримання для себе неправомірної вигоди. Заявник вважає, що такі дії службової особи є порушенням кримінального процесуального закону, свідчать про зацікавленість та особистий корупційний інтерес, є зловживанням владою або службовим становищем, і підпадають під ознаки злочинів, передбачених ст. 364, 375 КК України.
Питання предметної підсудності Вищого антикорупційного суду врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України. Частиною 2 статті 33-1 КПК України визначено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті, тобто стосовно злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
Подана скарга належить до підсудності Вищого антикорупційного суду, оскільки у заяві про злочин від 09.09.2020 повідомляється про вчинення суддею Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 364 КК України. Склад цього злочину належить до переліку корупційних злочинів, передбачених у примітці статті 45 КК України, і щодо нього наявна одна із обов`язкових умов, які вказані в пункті 1 частини п`ятої статті 216 КПК України – вчинення злочину суддею.
Злочин, передбачений ст. 375 КК України, не належать до переліку злочинів, віднесених законом до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, тому слідчий суддя цього суду не уповноважений на розгляд питання щодо бездіяльності уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про таке кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Щодо іншої частини звернення, що стосується повідомлення про злочин, передбачений ст. 364 КК України, слід зазначити наступне. 
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджується Офісом Генерального прокурора. Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину – це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними – суб`єкт і суб`єктивна сторона. 
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Слідчий суддя дійшла висновку, що у заяві ОСОБА_3 від 09.09.2020 про злочин та поданій ним скарзі не зазначено обставин, які б вказували на вчинення суддею Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 дій щодо зловживання владою або своїм службовим становищем з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб та спричинило тяжкі наслідки, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України. Також не зазначено фактів, які б свідчили про наявність істотної шкоди, що передбачена пунктом 3 примітки до статті 364 КК України, що могла бути завдана  ОСОБА_3  неправомірними діямизазначеного судді. Твердження ОСОБА_3 про отримання суддею неправомірної вигоди носять характер припущення. 
Що стосується суб`єкту кримінального правопорушення – судді ОСОБА_4 , слідчий суддя звертає увагу на наступне.
Відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, статті 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом (вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-рп/2011 від 12 липня 2011 року).
Таким чином, можливе порушення суддями норм матеріального або процесуального права як результат суддівської помилки не може кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку.
Отже, оцінка судових рішень, прийнятих суддею, може бути надана виключно у межах встановленого законодавством процесуального контролю.
З наведених вище підстав, намагання оскаржити судове рішення в конкретній справі шляхом подання заяви про злочин, може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність, що передбачають статті 126 та 129 Конституції України.
Відповідно до Висновку Судової палати у кримінальних справах ВСУ щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013, для забезпечення незалежності судів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. 
Заява ОСОБА_3 від 09.09.2020 про кримінальне правопорушення, за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди із процесуальним рішенням окремого судді у конкретній судовій справі, та не є повідомленням про злочин, оскільки містить інформацію, пов`язану зі здійсненням суддею судочинства, і не містить об`єктивних даних про вчинення суддею корупційних кримінальних правопорушень, тому відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР за ст. 364 КК України щодо вищевказаної особи.
Враховуючи зазначене, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд заявником, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань документи, дійшла висновку, що скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 214, 303, 304, 306, 307, 309, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В : 

Скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 09.09.2020 про кримінальне правопорушення, залишити без задоволення. 
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду упродовж 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя                                                                      ОСОБА_1