Ухвала
16 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 585/3450/19
провадження № 61-3683ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 27 січня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
19 лютого 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Сумського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року, в якій заявник просить скасувати зазначене вище судове рішення та направити справу для продовження її розгляду до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, встановлено строк, який не може перевищувати десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків, шляхом надання доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги у встановлених законом порядку та розмірі.
Копія вказаної ухвали Верховного Суду від 18 березня 2020 року двічі направлялась заявнику на адресу: АДРЕСА_1 , яка була зазначена в касаційній скарзі, втім була повернута до Верховного Суду без вручення адресату, у зв`язку із неотриманням кореспонденції протягом встановленого терміну зберігання.
Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
До Верховного Суду заява про зміну місця проживання або місцезнаходження не надходила.
Здійснюючи повідомлення ОСОБА_1 про залишення касаційної скарги без руху, суд касаційної інстанції врахував, що відомості про інші адреси для листування у матеріалах провадження відсутні.
Ухвала Верховного Суду від 18 березня 2020 року внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень та перебуває у вільному доступі.
Пунктом 2 Розділу I Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-IX від 18 червня 2020 року, який набрав чинності 17 липня 2020 року (далі - Закон 731-IX), пункт 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України викладено в такій редакції: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».
У пункті 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону 731-IX, передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у  зв`язку  з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
20-денний строк з часу набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» закінчився 06 серпня 2020 року.
Будь-яких заяв щодо продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, зумовлених   обмеженнями,   впровадженими   у   зв`язку   з  карантином,  від   ОСОБА_1 станом на 16 вересня 2020 року не надходило.
Станом  на 16 вересня 2020 року  заявник  вказані  в  ухвалі  Верховного  Суду  від  18 березня 2020 року недоліки не усунув, в Єдиній автоматизованій системі діловодства Верховного Суду відсутня інформація про надходження будь-яких матеріалів від ОСОБА_1 , заявник надіслану йому поштою кореспонденцію не отримує.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Чірікоста і Віола проти Італії» визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню заявнику.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Повернути касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 27 січня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення скарги.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, а також особі яка подала скаргу разом з доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              Є. В. Петров