ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 825/1023/18
адміністративне провадження № К/9901/53880/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача – Уханенка С.А.,
суддів: Мартинюк Н.В., Радишевської О.Р.
розглянув у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (в особливий період військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними, скасування наказу та зобов?язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року (суддя         Кашпур О.В.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року (суддя-доповідач Мєзєнцев Є.І., судді Файдюк В.В., Чаку Є.В.), 
У С Т А Н О В И В:
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (в особливий період військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) про визнання за ним права займатися юридичною діяльністю, права на призначення на військові посади та відповідно до отриманої освіти обіймати посаду керівника юридичної служби підприємства, установи; визнання протиправними дій командування військової частини щодо усунення його від виконання обов`язків помічника командира полку з правової роботи – начальника юридичної групи; зобов`язання командування військової частини визнати за ним право обіймати посаду помічника командира полку з правової роботи (юрисконсульта) начальника юридичної групи та внести зміни до пункту 5 наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.08.2015 №206 в такій інтерпретації: “На майора ОСОБА_1 – заступника начальника циклової комісії загальновійськових дисциплін зі службовою необхідністю, за його згодою, покласти обов`язки помічника командира полку з правової роботи – начальника юридичної групи на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_2 ”.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року позовну заяву залишено без руху, зокрема з підстав невідповідності змісту позовних вимог способам судового захисту і повноваженням суду, наведеним у статтях 5, 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), а також пропуску місячного строку звернення до суду у справі про проходження публічної служби та відсутності клопотання про його поновлення.
На виконання ухвали суду позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив:
– визнати протиправними дії командира Військової частини НОМЕР_1 та скасувати винесений ним наказ від 31.03.2017 про усунення ОСОБА_1 від виконання обов`язків помічника командира полку з правової роботи – начальника юридичної групи;
– зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 вчинити дії щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді помічника командира полку з правової роботи – начальника юридичної групи Військової частини НОМЕР_3 ;
– зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 виробити та направити вищому командуванню подання про призначення ОСОБА_1 на посаду помічника командира полку – начальника юридичної групи Військової частини НОМЕР_1 з присвоєнням спеціального військового звання.
Одночасно позивач заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому просив суд визнати цей строк не пропущеним або пропущеним з поважних причин. На обґрунтування клопотання зазначив, що після усунення його від виконання службових обов`язків помічника командира полку з правової роботи згідно з наказом від 31.03.2017 він вживав заходи врегулювання спору в досудовому порядку шляхом подання рапорту від 22.05.2017 і звернення від 26.06.2017 до командира Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) з проханням скасувати зазначений наказ і призначити його помічником командира військової частини з правової роботи, а також шляхом подання військовому прокурору і командиру Військової частини НОМЕР_4 заяви від 06.12.2017 (повторно від 19.01.2018) про протиправність дій з боку командування Військової частини НОМЕР_1 з проханням надати допомогу у вирішенні цього питання. У зв?язку з цим уважав, що перебіг строку звернення до суду розпочинається з часу отримання ним відповідей на вказані звернення (20.12.2017 – лист від Першого заступника військового прокурора Центрального регіону України, 22.02.2018 – лист від тво командира Військової частини НОМЕР_4 ).
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року позовну заяву повернуто позивачу з мотивів пропуску строку, встановленого частиною третьою статті 99 КАС України в редакції, чинній до 15.12.2017 (частиною п?ятою статті 122 КАС України в редакції, чинній з 15.12.2017), та визнання неповажними наведених позивачем підстав для його поновлення.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року ухвалу окружного суду від 06 березня 2018 року залишено без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення судів про повернення позовної заяви та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Стверджує, що він не пропустив строк звернення до суду, оскільки скористався досудовим порядком вирішення спору, передбаченим статтею 17 Закону України “Про звернення громадян”. Водночас суди попередніх інстанцій, не встановивши фактичних обставин справи, помилково виходили з того, що цей спір стосується накладення на нього дисциплінарного стягнення та застосували відповідні норми Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які, на думку позивача, не підлягали застосуванню.
У відзиві на касаційну скаргу Військова частина НОМЕР_1 просить залишити судові рішення без змін, уважаючи законним і обґрунтованим висновок судів про пропуск позивачем без поважних причин строку звернення до суду. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до частин першої і другої статті 99 КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
За приписами частини третьої цієї статті для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Зазначені норми збережені у частинах першій-третій, п?ятій статті 122 КАС України в редакції, чинній після 15.12.2017.
Крім того, частиною четвертою статті 99 КАС України було встановлено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
У частині четвертій статті 122 КАС України передбачено тримісячний строк у випадку застосування позивачем досудового порядку вирішення спору, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, КАС України передбачає спеціальні строки звернення до адміністративного суду як у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, так і в разі застосування позивачем досудового порядку вирішення спору, можливість якого має бути прямо обумовлена законом.
Як установлено судами, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2017 №76 ОСОБА_1 було відряджено з 02.04.2017 по 22.04.2017 у зону проведення антитерористичної операції. Цим же наказом тимчасове виконання обов?язків помічника командира полку з правової роботи – начальника юридичної групи, які виконував позивач, покладено на старшого викладача циклової комісії військово-спеціальних дисципліна майора ОСОБА_3 .
Доводи позовної заяви і клопотання про поновлення строку, а також фактичне виконання вказаного наказу свідчать про обізнаність позивача зі змістом цього наказу з моменту його прийняття.
Водночас адміністративний позов про скасування наказу від 31.03.2017 №76 поданий позивачем 14.02.2018 (згідно з поштовим штепмелем на конверті), тобто з пропуском місячного строку для звернення до суду у справі щодо проходження публічної служби.
Суди попередніх інстанцій мотивовано визнали безпідставними аргументи          ОСОБА_1 про спробу досудового врегулювання ним спору, зважаючи на те, що звернення позивача до командира Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про покладення на нього обов?язків за відповідною посадою, які були покладені на іншу особу цим же командиром, а також подання військовому прокурору і командиру Військової частини НОМЕР_4 (вищому командиру) заяви в порядку Закону України “Про звернення громадян” із проханням про надання допомоги у вирішенні питання призначення на певну посаду не може вважатися досудовим врегулюванням спору щодо оскарження рішення командира з питань проходження військовослужбовцем військової служби.
Слід зазначити, що законодавством, яке регулює порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, не передбачено можливості досудового врегулювання спору з порушеного позивачем питання, тому помилкове посилання судів на статтю 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, яка визначає порядок оскарження старшому командирові рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення, що не стосується спірних правовідносин, не призвело до неправильного вирішення питання щодо дотримання позивачем установленого процесуальним законом строку звернення до суду.
Частинами першою і другою статті 123 КАС України (в редакції, чинній на момент вирішення окружним судом питання про відкриття провадження у справі) встановлено, що в разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Оскільки позивач не навів будь-яких обставин і не надав відповідних доказів, які би свідчили про поважність пропуску ним майже на десять місяців строку звернення до суду з цим позовом, суд першої інстанції, позицію якого підтримав суд апеляційної інстанції, обґрунтовано повернув позовну заяву.
Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.
Згідно з частиною четвертою статті 351 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
За наведених обставин рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими правильно вирішено питання щодо наслідків пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду, підлягають зміні в їхній мотивувальній частині шляхом виключення висновку про недотримання позивачем досудового порядку оскарження наказу від 31.03.2017 №76 відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Керуючись статтями 345, 350, 351, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Змінити мотивувальну частину ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року з урахуванням доводів суду касаційної інстанції, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.
3. В решті ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року залишити без змін.
4. Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    Н.В. Мартинюк
                                                                                                    О.Р. Радишевська