Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/243/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Гершкул І. М. 
Категорія - 172-6  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2020 року м. Кропивницький 

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., при секретарі Рябко А.Ю., за участю прокурора Зінов`єва М.В., захисника-адвоката Заболотнього П.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника-адвоката Заболотнього П.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10 червня 2020 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, провідного енергетика Кропивницького міжрайонного управління водного господарства, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення, оформленого 29 квітня 2020 року начальником 1-го сектору Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Смоляк М.В. вбачається, що ОСОБА_1 будучи, головним енергетиком Кропивницького міжрайонного управління водного господарства, а відповідно суб`єктом декларування, згідно статті 3 частини 1 пункту 2 підпункту «а» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, а саме 05.04.2019 року о 19.30 год., чим порушив вимоги ст..45 ч.1 Закону України «Про запобігання корупції» за що ч.1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. 
Постановою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10 червня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні даного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.00 коп. 
Не погоджуючись з рішенням суду, захисник-адвокат Заболотній П.Л. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову судді районного суду, а провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Свої вимоги адвокат обґрунтовує тим, що у діях його підзахисного з об`єктивної та суб`єктивної сторони відсутні кваліфікуючи ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, зокрема умисел та мотив, вважає, що датою виявлення адміністративного правопорушення є 03.02.2020 року, коли прокурор отримав з Регіонального офісу водних ресурсів у Кіровоградській області службову інформацію стосовно ОСОБА_1 , а тому на момент розгляду справи в районному суді, а саме станом на 10.06.2020 року строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП закінчились, що було підставою для закриття провадження у справі.
З`ясувавши обставини справи, зваживши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника-адвоката Заболотнього П.Л., який підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга адвоката Заболотнього П.Л. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає за таких підстав. 
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» під конфліктом інтересів розуміється суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.
Обов`язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб. 
Крім того, корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.
Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за правопорушення, пов`язане з корупцією, - умисне діяння у формі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Приписами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є головним енергетиком Кропивницького міжрайонного управління водного господарства, наказом від 13.05.2017 №59-ОС.
Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
У відповідності до абзацу 14 ч. 1 ст. 1 Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і п.п. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Отже, головний енергетик Кропивницького міжрайонного управління водного господарства ОСОБА_1 є особою, на якого поширюється дія Закону «Про запобігання корупції» та має нести відповідальність за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією. З цих підстав, ОСОБА_1 зобов`язаний подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік з 01 січня 2019 року до 01 квітня 2019 року. Зазначених дій ОСОБА_1 у встановлений закон строк не виконав, в зв`язку з чим, у його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується наявними доказами у справі.
При розгляді справи в суді першої інстанції суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи й обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
При цьому, винуватість   ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення № 119/20 від 29.04.2020 року, яким встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції», відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП (а.с.1-7);
- наказом №59-ОС від 13.05.2017 року, яким ОСОБА_1  призначений на посаду головного енергетика Кропивницького міжрайонного управління водного господарства (а.с.15);
- попередження, відповідно до якого ОСОБА_1 , ознайомлений з положеннями ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» (а.с.18-20);
- інформацією з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування (а.с.23-33).
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Як вбачається з постанови суду першої інстанції та з пояснень, ОСОБА_1 фактично визнав свою вину у несвоєчасному поданні декларації на офіційному веб-сайті НАЗК.
Посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що він немає робочого комп`ютера, недостатньо добре володіє навичками роботи з останнім, неналежно працював реєстр декларацій і це стало причиною несвоєчасного подання декларації, апеляційний суд знаходить безпідставними, оскільки ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження зазначених обставин. Крім цього, у ОСОБА_1 був достатній час для своєчасного подання декларації, яким він належним чином не використав.
Щодо доводів апеляційної скарги про закінчення строку накладання адміністративного стягнення, то апеляційний суд відмічає наступне.
Згідно з ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Відповідно ч.4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень передбачених ст..ст. 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Датою виявлення адміністративного правопорушення є дата зібрання матеріалів та закінчення проведення повної перевірки обставин несвоєчасного подання декларації, в тому числі і поважності причин пропуску встановленого законом строку.
З матеріалів справи вбачається, що, з приводу виявленого факту несвоєчасного подання декларації,  ОСОБА_1  21.04.2020 року давав відповідні пояснення уповноваженій особі ДСР НП України. Після цього, обставини викладені в поясненні перевірялися та збиралися відповідні документи. Вже після проведеної перевірки та зібрання відповідних документів, необхідних для складання протоколу, 29.04.2020 року був складений протокол про адміністративне правопорушення.
З наведеного вище вбачається, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, накладене на ОСОБА_1 в межах процесуальних строків, передбачених ст.. 38 КупАП.
Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, вважаю, що суд першої інстанції, з огляду на матеріали адміністративного провадження, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та врахувавши вимоги ст. 33 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією даної статті.
З урахуванням вищевикладеного, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката Заболотнього П.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , скасування законного та обґрунтованого рішення судді районного суду, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись, ст. ст. 9, 245, 247, 251, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

 
Апеляційну скаргу  захисника-адвоката Заболотнього П.Л., який діє в інтересах  ОСОБА_1   – залишити без задоволення.
Постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. – без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду                                                                Д. Л. Іванов