ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2020 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи №520/5802/18
Апеляційне провадження №22-ц/813/4531/20 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів- Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С., 
за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
представник позивача – ОСОБА_2 ,
відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», державний реєстратор Махортов Ігор Олександрович;
представник товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» - адвокат Бірюков Андрій Миколайович,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  представника Бірюкова Андрія Миколайовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Київського районного суду м.Одеси від 23 травня 2019 року,  постановлене під головуванням  судді Луняченка В. О.,
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов
У травні 2018 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ«Кей-Колект»), державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортов І.О. ( далі – державний реєстратор) про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12 жовтня 2007 року між нею та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту №1123395500, на підставі якого банк надав, а вона прийняла кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 55 000 доларів США зі сплатою 12% річних на строк до 12 жовтня 2028 року.
На забезпечення зазначеного договору споживчого кредиту у той же день між нею та банком укладений договір іпотеки № 2090 відповідно до якого вона передала, а банк прийняв в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . 
12 лютого 2011 року правонаступник АКІБ «УкрСиббанк» - ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ«Кей-Колект» уклали договір факторінгу та договір про відступлення права вимоги, за яким банк передав право вимоги за вказаним договором іпотеки. 
В подальшому вона дізналась, що належна їй на праві власності квартира з 12 квітня 2018 року належить ТОВ «Кей-Колект». Реєстрацію зазначеного права власності здійснив державний реєстратор Махортов І.О. 
Такі дії є неправомірними, оскільки вона не укладала з іпотекодержателем договір про задоволення вимог останнього. Також на момент реєстрації державним реєстратором права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кей-Колект» діяли норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким введено мораторій, у відповідності до якого не може бути примусово стягнуте (відчужене) без згоди власника) нерухоме майно, яке вважається предметом застави або предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язання громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.
З урахуванням того, що предмет іпотеки переданий банку в забезпечення виконання умов споживчого кредиту, виданого у доларах США, і використовується як місце постійного проживання іпотекодавця та її сім`ї, до правовідносин сторін, які виникли з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки, повинен бути застосований Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
За таких підстав, позивач просила скасувати рішення державного реєстратора Махортова І.О. від 12 квітня 2018 року про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 . 
Представник відповідача ТОВ «Кей-Колект» позов не визнав, посилаючись на наявне у іпотечному договорі застереження, на підставі якого у іпотекодержателя виникло право на позасудове звернення на предмет іпотеки, та розповсюдження мораторію на позасудове забезпечення зобов`язань
Інший відповідач - державний реєстратор Махортов І.О. в судове засідання не з`явився та свого ставлення до позову не висловив.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 02 квітня 2019 року відмовлено у задоволені клопотання представника ТОВ «Кей-Колект» про закриття провадження у справі з підстав припинення юридичної особи – КП « Реєстраційна служба Одеської області».

Короткий зміст рішення суду 
Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 23 травня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що при укладені іпотечного договору 12 жовтня 2007 року сторонами були погоджені умови застереження щодо позасудового врегулювання стягнення на предмет іпотеки - передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, здійснюється відповідно до п.5.2.1 – на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України « Про іпотеку».
Посилаючись на те, що:
-Закон України «Про іпотеку» визначає в окремих випадках само застереження, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, як підставу для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачи іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону, 
-окремий договір і застереження повинні відповідати певним умовам укладення, визначеним ч.4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», 
-у даній справі зазначене застереження не відповідає вищезазначеним умовам, і є фактично лише повідомленням про можливість укладення окремого договору, який (виходячи с з`ясованих обставин) сторонами договору не було укладено,
суд першої інстанції вважав, що вищезазначене застереження не може бути підставою для позасудового звернення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. 
Крім того, суд дійшов висновку, що зазначений предмет іпотеки відповідає вимогам, визначеним у Законі України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», і на нього не може бути здійснено стягнення в рахунок забезпечення зобов`язань по споживчому кредиту, виданому у валюті. 

Доводи апеляційної скарги
В апеляційній скарзі представник ТОВ«Кей-Колект», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Київського районного суду м.Одеси від 23 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що передбачених законом перешкод для здійснення державним реєстратором Махортовим І.О. на момент вчинення реєстраційних дій не існувало.

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
На підставі укладеного 12 жовтня 2007 року договору купівлі-продажу , зареєстрованому приватним нотаріусом Т.Г. Горлач під №2087, ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 . Загальна площа квартири 66,3 кв.м, житлова 39,0 кв.м. ( а/с 29).
12 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 11233955000 (кредитний договір) предметом якого є надання банком позичальнику кредиту в іноземній валюті в сумі 55 000 доларів США зі сплатою 12,40% річних терміном до 12 жовтня 2028 року.
На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором між сторонами укладено іпотечний договір №2090 від 12.10.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горлач Т.Г.. відповідно до якого ОСОБА_1 ( іпотекодавець ) передала в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» ( Іпотекодержателю ) належну їй на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
У зазначеному договорі сторони визначили право звернення Іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або основного зобов`язання, відповідно до п.4.2 звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса,позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України « Про іпотеку» та з інших, передбачених законодавством України підстав.
Звернення стягнення на предмет іпотеки з застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до чинного законодавства України. 
Пунктом п`ятим договору сторони визначили застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, здійснюється відповідно до п.5.2.1 – на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України « Про іпотеку».
12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» як правонаступник АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» уклали договір факторингу та договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки (посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В.), предметами яких є, зокрема, передача банком товариству усіх прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами, укладеними з ОСОБА_1 
12 квітня 2018 року державним реєстратором Махортовим І.О., який на той час працював у Комунальному підприємстві «Реєстраційна служба Одеської області», здійснено реєстрацію права власності на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 40606731).
Відповідно до Інформаційної довідки № 123137877 від 07 травня 2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підставою для проведення державної реєстрації права власності квартири АДРЕСА_3 за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» є: іпотечний договір, серія та номер: 2090 виданий 12 жовтня 2007, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горлач Т.Г.; рекомендоване повідомлення, серія та номер: 6508909973544, виданий 13 грудня 2016 року, видавник Укрпошта; договір факторингу, серія та номер :1, виданий 12 грудня 2011 року, видавник: ТОВ «КЕЙ- КОЛЕКТ». ПАТ «УКРСИББАНК»: лист-повідомлення. серія та номер: 04/04/18/735071. виданий 04.04.2018, видавник ТОВ «КЕЙ-К0ЛЕКТ»; вимога, серія та номер: -, виданий 05 грудня 2016 року, видавник ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»; договір відступлення прав вимоги, серія та номер: 5207-5208, виданий 12 грудня 2011 року, видавник Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. 
У витребуваних за ухвалою суду матеріалів реєстраційної справи №1529700851101 серед матеріалів, на підставі яких було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ « Кей-Колект», знаходиться повідомлення про вручення поштового відправлення про направлення позивачу вимог ТОВ « Кей-Колект» про усунення порушення від 05 грудня 2016 року, яке містить печатку відділення поштового зв`язку Одеса-89 із зазначенням найменування відправника ФОП ОСОБА_3 .
Відповідно до відповіді начальника ЦТП Укрпошти від 04 червня 2018 року на адвокатський запит 24 травня 2011 року відділення поштового зв`язку Одеса-89 було трансформовано. 

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Як зазначалось вище,  між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» 12 жовтня 2007 року на забезпечення виконання договору про надання споживчого кредиту укладено договір іпотеки, предметом якого була квартира АДРЕСА_1 . 
12 лютого 2011 року банк продав право вимоги за вказаним договором про надання споживчого кредиту ТОВ «Кей-Колект».  12 квітня 2018 року державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортовим І.О. здійснено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ТОВ «Кей-Колект» на підставі договору про іпотеку.
У ч.1ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ч.1ст.627 ЦК України  відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Розділ 5 договору іпотеки передбачає застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Зокрема за пунктом 5.2 договору іпотеки позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передача іпотекодержателю права власності на предет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»;  отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».
Тобто сторони, підписавши іпотечний договір, обумовили всі його умови, у тому числі вирішили питання щодо позасудового врегулювання спору і передбачили можливість звернення визнання за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки у досудовому порядку на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя.
У ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
У ст. 12 Закону України «Про іпотеку» вказано, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
Стаття 33 цього Закону передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених ст. 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Тобто, законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання.
Згідно зі ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
За змістом ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.
Враховуючи те, що сторони іпотечного договору обумовили передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а відповідач звернув стягнення у досудовому порядку із порушенням вимог пунктом 5.2 договору іпотеки, колегія суддів погоджується із висновком суду про задоволення позову.
Вказаний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах міститься у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №752/10790/16-ц (провадження № 61-25642св18)
Крім наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції необгрунтовано визнано протиправними дії ТОВ«Кей-Колект» є помилковими, оскільки позивач такі вимоги не заявляла та судом вони не вирішувались.
Доводи апеляційної скарги про те, що процесуальний статус відповідача ТОВ«Кей-Колект» у даній справі визначений помилково, що товариство мало було залучено до участі у справі в якості третьої особи, не заслуговують на увагу, оскільки належним відповідачем у такому спорі є саме ТОВ«Кей-Колект», щодо якого здійсено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Доводи апелянта про те, що державний реєстратор Махортов І.О., після ліквідації КП «Реєстраційна служба Одеської області», не був обізнаний про розгляд справи є необгрунтованими, оскількі останній рішення суду першої інстанції не оскаржив, а у справі відсутні дані про те, що представник ТОВ«Кей-Колект», адвокат БірюковА.М., одночасно представляє й інтереси державного реєстратора Махортова І.О. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ч.1ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а окаржуване рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» адвоката Бірюкова Андрія Миколайовича залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м.Одеси від 23 травня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 01 жовтня 2020 року.
Головуючий 
Судді: