Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2020 року
м. Київ
справа № 760/4297/18
провадження № 51-3787 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 
суддів                        ОСОБА_2 ,   ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4  на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15 липня 2020 року, 
встановив:
За вироком Вищого антикорупційного суду від 30 жовтня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 3661 Кримінального кодексу України (далі – КК) та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 3 тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, зазначені у п. 1, підпунктах «а», «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», окрім виборних посад, строком на 1 рік. 
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15 липня 2020 року відмовлено ОСОБА_4 у поновленні строку апеляційного оскарження вироку Вищого антикорупційного суду від 30 жовтня 2019 року та вироку Вищого антикорупційного суду від 18 грудня 2019 року і повернуто її апеляційну скаргу.
У касаційній скарзі  ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 посилається на те, що у червні                     2020 року вона дізналася про існування в ЄДРСР ще одного вироку Вищого антикорупційного суду від 18 грудня 2019 року щодо неї за реєстраційним номером 86432793 (кримінальне провадження №760/4297/18), зміст якого повністю співпадає зі змістом і мотивами вироку Вищого антикорупційного суду від                         30 жовтня 2019 року у цьому ж кримінальному провадженні. Про зазначений вирок Вищого антикорупційного суду їй не було відомо, в судове засідання її ніхто не викликав, справу розглядали без її участі у зв`язку з цим вважає строк апеляційного оскарження пропущений нею з поважних причин. Тому, на її думку, апеляційний суд безпідставно повернув її апеляційну скаргу.
Перевіривши доводи касаційної скарги та копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України               (далі – КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги 
немає.
Так, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом 30 днів з дня її оголошення. 
Відповідно до положень ч. 3 ст. 395 КПК, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. 
Оскільки розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 проводився Вищим антикорупційним судом за її участю, а копії вироку від 30 жовтня 2019 року вона отримала після його проголошення, тому в даному випадку згідно п. 1 ч. 2                  ст. 395 КПК строк апеляційного оскарження для ОСОБА_4 обчислюється з дня постановлення вироку, тобто останнім днем на апеляційне оскарження було                     29 листопада 2019 року. 
При цьому, факт помилкового внесення одного і того ж самого вироку Вищого антикорупційного суду від 30 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_4 по судовій справі №760/4297/18 до КП «Д-3» з різними датами (30.10.2019 та 18.12.2019),                      а також його публікація в ЄДРСР, не свідчить про постановлення Вищим антикорупційним судом іншого вироку щодо неї, а відтак не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження зазначеного судового рішення.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Враховуючи, що посилання ОСОБА_4 на причини пропуску визначеного процесуальним законом строку, не є такими, які можна визнати поважними, апеляційний суд обґрунтовано відмовив засудженій в поновленні строку апеляційного оскарження. З наведеними висновками суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів касаційного суду.
Ухвала апеляційного суду належним чином вмотивована та відповідає вимогам 
ст. 419 КПК.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги ОСОБА_4 та копії судового рішення                  не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, то згідно з п. 2 ч. 2                 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Враховуючи викладене і керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої                           ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15 липня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                                 ОСОБА_3