Ухвала 
                           
24 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 199/6242/16-ц
провадження № 61-2018св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В.,                Сімоненко В. М.,
 
учасники справи: 
позивач - Дніпропетровська місцева прокуратура № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від      28 листопада 2018 року в складі судді Скрипник О. Г. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року в складі колегії суддів: Лаченкової О. В., Варенко О. П., Городничої В. С.,
 
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2016 року Дніпропетровська місцева прокуратура № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права комунальної власності.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року заяву представника Дніпровської міської ради - задоволено.
Повернуто Дніпровській місцевій прокуратурі № 1 позовну заяву Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права комунальної власності, на підставі частини четвертої статті 185 ЦПК України.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року ухвала суду першої інстанції залишена без змін.
 
У січні 2020 року прокуратура Дніпропетровської області подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 грудня               2019 року,  справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2020 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
У квітні 2020 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.
 
У травні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення залишити без змін. 
 
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів. 
 
Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права комунальної власності призначити до судового розгляду.
 
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:	С. Ю. Мартєв   Є. В. Петров   В. М. Сімоненко