[1]
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
18 червня 2020 року                                                                                          м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 травня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - 
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
Згідно постанови, 14.03.2020 року приблизно о 23 год. 00 хв. в м. Києві на 19 км а/д М06, КП «Сосновий Бір»  ОСОБА_1 керував автомобілем «Опель» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення координації рухів, розширені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя), який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
 
На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18.05.2020 року та закрити щодо нього провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, оскільки суддя не повно і не об`єктивно з`ясував фактичні обставини справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про порушення ним ( ОСОБА_1 ) п.2.5 ПДР України, а тому вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою. 
При цьому апелянт зазначає, що 14.03.2020 року близько 23 год. 00 хв. він, керуючи автомобілем "Опель" д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по а/д М-06 з дотриманням вимог правил дорожнього руху, однак на 19 км автодороги, на КП "Сосновий бір", був зупинений працівниками патрульної поліції, які в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», не повідомивши йому про причину зупинки, почали вимагати надати їм посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль, після чого, один з поліцейських висловив підозру, що він ( ОСОБА_1 ) перебуває в стані наркотичного сп`яніння.
Також вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 14.03.2020 року, складеному стосовно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП, не зазначено, що йому пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а тому, на думку апелянта, поліцейським було порушено процедуру проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбачену ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року), що свідчить про недійсність такого огляду відповідно до вимог ч.5 ст. 266 КУпАП і відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Крім цього, апелянт звертає увагу, що дані відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора), на якому зафіксовані дії працівників поліції, підтверджують порушення ними вимог пункту 12 вищезазначеної Інструкції та свідчать, що поліцейський не направляв його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, чим позбавив його ( ОСОБА_1 ) можливості пройти відповідний огляд у встановленому законом порядку, оскільки самого направлення на огляд до медичного закладу йому не надали. 
 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1  на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи викладені в його апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що підстави для її задоволення відсутні, виходячи з наступного. 
 
Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з  вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення  і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
 
Під час апеляційного розгляду справи  ОСОБА_1  зазначив, що працівники поліції безпідставно зупинили його автомобіль, так як він не порушував жодних правил дорожнього руху. Також пояснив, що не вживає наркотичних засобів, а на вимогу поліцейських проїхати до лікаря-нарколога для проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння, він відмовився, оскільки вважав дії поліцейського незаконними.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №311048 від 14.03.2020 року (а.с. 1) складеним стосовно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній керував автомобілем «Опель» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, розширені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, який від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків  ОСОБА_2  та  ОСОБА_3 ;письмовими поясненнями цих свідків, які засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 2), рапортом інспектора поліції БПП в с. Чайки Міщука О.О. щодо обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (а.с. 4); розпискою гр. ОСОБА_4 (а.с. 5), який зобов`язався доставити автомобіль «Опель» д.н.з. НОМЕР_1 за місцем проживання ОСОБА_1 і не передавати керування іншим особам, що підтверджує факт відсторонення водія  ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 7), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
 
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Отже, твердження  ОСОБА_1 про те, що він не вживає наркотичні засоби і під час його зупинки працівниками поліції 14.03.2020 року він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 був складений не за керування ним транспортним засобом в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а за порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто за відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП і залучені працівниками поліції свідки засвідчили саме відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. 
 
Апеляційні посилання  ОСОБА_1 на порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», так як після його зупинки працівники поліції, в порушення вимог пункту 12 Інструкції, не забезпечили проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, що також підтверджується даними відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) інспектора поліції (а.с. 7), поліцейський в присутності двох свідків пропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння та роз`яснив йому наслідки відмови від проходження такого огляду, однак ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, а тому останній не направлявся поліцейським до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення його огляду.
 
Доводи апелянта про порушення працівниками поліції вимог закону України «Про Національну поліцію», які на переконання ОСОБА_1 безпідставно зупинили його автомобіль апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ці обставини не є предметом перевірки апеляційним судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення, і можуть бути оскаржені особою, яка вважає незаконними дії працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу в порядку адміністративного судочинства. 
 
Враховуючи викладене, постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 18.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі. 
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд - 
                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                         
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 травня 2020 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.
 
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає. 

                   Суддя 
Київського апеляційного суду                                                           І.М. Сілкова 

Справа№ 33/824/2343/2020  Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в І інстанції: Оздоба М.О.
Головуючий у апеляційній інстанції: Сілкова І.М.