Справа № 308/12046/19

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

18.09.2020                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

                                                                в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 грн.

Згідно постанови, 08.10.2019 року о 03 год. 03 хв. ОСОБА_1 по вул. Доманинська, 174 в м. Ужгород керував транспортним засобом  марки «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного  сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою м. Ужгород, вул. Паризької Комуни, 4 А. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги передбачені п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР)  та  вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що вирішуючи питання про вид і розмір накладеного на нього стягнення суд першої інстанції не прийняв до уваги дані про його особу, а також обставини, які пом`якшують відповідальність і взагалі наявність самого складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що суд порушив право апелянта на захист та конституційні права. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити. 

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Голуба В. К., неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що: ОСОБА_1 та адвокат Голуб В. К. належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи; даних про поважність причин його неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від них не надходило; апеляційний розгляд даної справи вже неодноразово (13.02.; 16.04.; 22.05. та 31.07.2020) відкладався. 

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові. 

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 139856 підтверджено, що 08.10.2019 року о 03 год. 03 хв. по вул. Доманинській, 174, у м. Ужгород ОСОБА_1 керував транспортним засобом  марки Fiat Ducato, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного  сп`яніння, який підтверджується проведеним у лікаря нарколога в установленому законом порядку оглядом на визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу, отримання його копії та надання будь-яких пояснень (а. с. 1-2).

Із Протоколу медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння № 1070 від 08.10.2019, складеного лікарем Закарпатського обласного наркологічного диспансеру (далі - ЗОНД) ОСОБА_2 убачається, що направлений інспектором Ганич П. П. 08.10.2020 о 03 год. 40 хв. на огляд ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння - 1,78 %. З указаного Протоколу також убачається, що ОСОБА_1 ознайомлений із результатами огляду, про що свідчить його підпис (а. с. 2). При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 не погоджувався із результатами огляду.

З копії постанови серії БР 18 № 448534 вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що 08.10.2020 о 03 год. 03 хв. по вул. Доманинській, 174, у м. Ужгород, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 , який був неосвітлений у темну пору доби, чим порушив вимоги передбачені п. п. 2.9 «в» ПДР (а. с. 4).

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються і рапортом інспектора патрульної поліції та наявним у матеріалах справи відеозаписом із боді-камер поліцейських (а. с. 5-6). 

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор УПП в Закарпатській області Ганич П. П. був упереджений при проведенні перевірки, направленні ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан сп`яніння та складанні щодо нього протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а також, що в інспектора були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря ЗОНД ОСОБА_2 , який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склав Протокол про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, були підстави для фальсифікації Протоколу щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови в перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано й до апеляційної скарги.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспектора Ганича П. П. та лікаря ОСОБА_2 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги. 

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також підписання ним Протоколу медичного огляду, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі й не вказувалось стороною захисту в ході її розгляду. 

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказані інспектор та лікар діяли в межах наданих їм повноважень.

З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи й наведеними вище доказами.

Як такі, що не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що суд порушив право ОСОБА_1 на захист та конституційні права. При цьому, апеляційний суд враховує те, що суд першої інстанції належним чином повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи (а. с. 9-10), однак, ОСОБА_1 не з`явився на розгляд справи, не повідомивши про причини своєї неявки, чим позбавив себе можливості надати пояснення, заявити клопотання тощо. Тому, апеляційний суд вважає, що право ОСОБА_1 на захист судом першої інстанції не було порушено, а також враховує і те, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений, неодноразово не з`являвся і до апеляційного суду. Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що, не з`явившись на розгляд справи судом першої інстанції, ОСОБА_1 своєчасно у межах строку передбаченого ст. 294 КУпАП подав апеляційну скаргу.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР, та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що накладене на нього адміністративне стягнення відповідає санкції вищевказаної статті, яка є безальтернативною, у зв`язку з чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення. У зв`язку з цим, апеляційний суд не приймає до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що, вирішуючи питання про вид і розмір накладеного стягнення, суд першої інстанції не прийняв до уваги дані про особу, а також обставини, які пом`якшують відповідальність.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодними чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга - без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлено, а також те, що, будучи належним чином повідомленим про час та місце її розгляду, ОСОБА_1 не з`явився на розгляд справи, чим позбавив себе можливості заявити в ході апеляційного розгляду клопотання, у тому числі й про виклик свідків, та надати які-небудь докази у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги, тим самим позбавивши себе можливості реалізувати своє право на захист.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                
                                                       П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан