ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" вересня 2020 р.           Справа№ 910/3478/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Мартюк  А.І.
суддів:            Калатай Н.Ф. 
          Зубець  Л.П. 

за участю представників:  не викликались

розглянувши у відкритому судовому 
засіданні апеляційну
скаргу          Військової частини НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_1 ) 
на рішення          Господарського суду міста Києва від 18.05.2020 р.
у справі          № 910/3478/20 (суддя Чебикіна С.О) 
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика 
                    Здорово"  
до                    Військової частини НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_1 ) 
про                    стягнення 20 804,898 грн

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фабрика Здорово" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_1 ), в якому просить стягнути з відповідача 20 804,89 грн. суму неповернених зобов`язань за договором №232/9 від 04.07.2018 року на підставі ст.ст. 525-526, 530, 629 Цивільного кодексу України.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2020 року у справі № 910/3478/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фабрика здорово” 20 804 (двадцять тисяч вісімсот чотири) грн. 89 коп. суму забезпечення, 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_1 ) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2020 року у справі № 910/3478/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика Здорово".  
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, а також невірно застосовано норми матеріального права, які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2020 року, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_1 ) передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді – Зубець Л.П., Калатай Н.Ф.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2020р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/3478/20 за апеляційною скаргою з Військової частини НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_1 ) на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2020 року у справі № 910/3478/20. Роз`яснено учасниками, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.
20.07.2020р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 18.05.2020 у справі № 910/3478/20 без змін.
Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).
Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи. 
Судом першої інстанції справа № 910/3478/20 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Дослідивши матеріали апеляційної скарги, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 04.07.2018 року між Військовою частиною НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_1 ) (далі-замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фабрика Здорово (далі - постачальник) укладено договір на закупівлю товарів за державні кошти № 232/9 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язувався у 2018 році поставити представнику замовника товари, зазначені у специфікації (додаток №1 до договору), а представник замовника прийняти ці товари, а замовник їх оплатити. 
Відповідно до п. 2.1. договору постачальник повинен передати (поставити) представнику замовника товар, якість якого відповідає умовам (відповідно ДСТУ 4450:2005) та Закону України “Про безпечність та якість харчових продуктів” і в установленому порядку підтверджується наступними документами.
Пунктом 2.2. договору визначено перелік документів, що подаються при поставці товару, а саме: - посвідчення про якість (сертифікат якості); - сертифікат відповідності; кінцевий термін придатності продукції повинен бути не менше 36 місяців від дати поставки на склад представнику замовника.
Пунктом 3.1. договору визначено, що ціна цього договору становить 693 496,20 грн.
Відповідно до п. 4.1. договору розрахунки за поставлений товар здійснюються на підставі п.1 ст. 49 Бюджетного кодексу України за фактом постачання з відстрочкою платежу до 60 банківських днів відповідно до поданих замовнику постачальником належним чином оформлених документів, зазначених у п. 4.2. даного договору. 
Згідно п. 4.2. договору постачальник зобов`язаний надати представнику замовника належним чином оформлені документи: рахунок фактуру, видаткову накладну. Зазначені документи постачальник зобовязаний надати представнику замовника на протязі 3 робочих днів після постачання продукції.
Відповідно до п. 5.1. договору строк (термін) поставки (передачі) товарів не пізніше 10.07.2018 року. 
Пунктом 5.2. договору визначено, що місце поставки (передачі) товарів згідно з рознарядками (додаток № 2 до договору) та на умовах DDP (INCOTERMS у редакції 2000 року). 
За умовами п. 5.3. договору одержувачами товару є структурні підрозділи Державної спеціальної служби транспорту (далі представники замовника) згідно з рознарядками 195 центральної бази Державної спеціальної служби транспорту, яка є невід`ємною частиною цього договору.
Пунктом 5.4. договору визначено, що поставку продукції представнику замовника здійснює постачальник окремими партіями протягом загального строку поставки товару за заявками замовника. Поставка кожної партії товару здійснюється постачальником протягом 3-х робочих днів, з дати отримання заявки від замовника, виключно у кількостях, та за адресами, що зазначені у заявці замовника. Загальна кількість товару, що поставляється за адресами вказана у рознарядці. За умови письмової згоди замовника допускається незначне зменшення обсягів, передбачених для поставки продукції, якщо це обумовлено встановленим для його виду продукції мінімальними нормами відвантаження.
Відповідно до п. 5.5. договору приймання продукції за кількістю і якістю здійснюється на складі представника замовника в присутності представника постачальника.
Пункт 5.6. договору визначає, що приймання продукції за кількістю і якістю оформляється актом приймання, який складає представник замовника та представник постачальника в останній день приймання продукції. Належним чином оформлений акт є підтвердженням факту приймання продукції.
Згідно з п. 5.7. договору представник замовника відкладає приймання продукції за кількістю та якістю, поки постачальник не надасть документи, зазначені у п. 2.2. даного договору, що підтверджують кількість та якість поставленої продукції.
За умовами п. 5.8. договору представник замовника має право при прийманні продукції за участю представника постачальника зробити вибіркове (часткове) лабораторне дослідження товару, який був поставлений за договором, на якість та відповідність санітарно-гігієнічним нормам. Результати лабораторних досліджень будь-якої частини товару розповсюджуються на всю партію. Витрати представника замовника на лабораторні дослідження в повному обсязі відшкодовує постачальник. У разі виявлення під час перевірки чи в результаті проведених лабораторних досліджень неякісного товару або такого, що не відповідає умовам договору, представник замовника складає відповідний акт.
Пунктом 5.9. договору сторони передбачили, що у випадку, якщо будуть встановлені порушення якості продукції відповідно до встановлених супровідних документів на неї або нестача будь-якої її кількості, представник замовника, спільно з представником постачальника відображає це у акті прийому продукції та складає окремий акт і, залежно від причини недоліків замовник пред`являє обґрунтовану претензію стороні, чи вирішує спір шляхом переговорів.
Відповідно до п. 5.10. договору у разі виявлення представником замовника невідповідності якості або кількості продукції згідно з відвантажувальними документами або документами про якість продукції, постачальник за свій рахунок здійснює поставку належної кількості продукції або заміну її на якісну. Неякісна продукція не враховується в рахунок поставки.
Згідно п. 5.11. договору продукція, яка поставлена з порушенням умов цього договору, представником замовника не приймається. Всі витрати, які при цьому виникають, несе постачальник.
Відповідно до п. 5.12. договору приймання продукції за кількістю та якістю в усіх випадках, неврегульованих цим договором, здійснюється згідно з вимогами Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю (затверджена постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 16.05.1965 № П-6) та за якістю згідно з Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання (затверджена постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7) з доповненнями та змінами, які внесені до них згідно з установленим порядком та нормативно-правовими актами України щодо цього питання.
П. 12.1. договору зазначено, що постачальник забезпечив виконання своїх зобов`язань за цим договором у розмірі 3% від суми договору на реєстраційний рахунок, платіжне доручення № 1350 від “ 26” червня 2018 р. на суму 20804 (двадцять тисяч вісімсот чотири) гривні 89 копійок, в тому числі ПДВ.
Згідно п. 12.2. договору забезпечення виконання договору повертається учаснику не пізніше трьох робочих днів після отримання інформації про повне виконання останнім своїх зобов`язань за договором.
Як вбачається із видаткових накладних №944 від 09.07.2018 року на суму 80 266,79 грн., №945 від 09.07.2018 року на суму 115 443,47 грн., №942 від 10.07.2018 року на суму 114 164,32 грн., №946 від 10.07.2018 року на суму 76 109,54 грн., №928 від 10.07. 2018 року на суму 153 498,24 грн., №941 від 10.07.2018 року на суму 153 498,24 грн., позивач поставив відповідачеві товар на загальну суму 692 980,60 грн.
Як вбачається із акту огляду консервів від 10.07.2018 року, складених комісією 195 центральної бази Державної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ), відповідачем не було прийнято товар згідно видаткових накладних №928 від 10.07. 2018 року на суму 153 498,24 грн., №941 від 10.07.2018 року на суму 153 498,24 грн. з мотивів невідповідності товару вимогам ДСТУ 4450:2005. 
Позивач, з метою виконання умов договору 13.08.2018 року додатково виготовив 4032 кг продукції.
Як вбачається із видаткових накладних №1497 від 11.09.2018 року на суму 153 498,24 грн. та №1563 від 20.09.2018 року на суму 153 498,24 грн., позивачем було додатково поставлено товар на загальну суму 306 996,48 грн.
Відповідно до банківських виписок з рахунку позивача, які містяться в матеріалах справи, відповідач сплатив на користь позивача вартість поставленого товару згідно умов договору в повному обсязі на загальну суму 692 980,60 грн.
За своєю правовою природою Договір на закупівлю товарів за державні кошти № 232/9 від 04.07.2018 є договором поставки продукції, що регулюється главою 54 Цивільного кодексу України. 
Згідно зі ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним в момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.
Згідно зі ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.
Статтею 675 ЦК України встановлено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). 
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.
Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 15.04.2019 року у справі № 927/136/19 за позовом 195 центральної бази Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фабрика Здорово” про стягнення 20 626,71 грн., що залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року, в задоволенні позову відмовлено.
У вищевказаному рішенні судом було встановлено, що поставка продукції за договором №232/9 від 04.07.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю “Фабрика Здорово” була здійснена належним чином та у повному обсязі на загальну суму договору 692 980,60 грн.
Частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, враховуючи все вищевикладене, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з поставки товару за договором належним чином та у повному обсязі. 
Доказів повернення забезпечення в сумі 20 804,89 грн. відповідно до п. 12.2. договору відповідачем суду не надано.
За своєю правовою природою Договір на закупівлю товарів за державні кошти № 232/9  від 04.07.2018 є договором поставки продукції, що регулюється главою 54 Цивільного кодексу України. 
Згідно зі ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним в момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.
Згідно зі ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.
Статтею 675 ЦК України встановлено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). 
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:     1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.
Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, погоджується з висновком місцевого суду про задоволення позову та відхиляє доводи апеляційного оскарження відповідача.
Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2020р. у справі № 910/3478/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає. 
Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 18.05.2020р. у справі № 910/3478/20 – без змін.
2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Військову частини НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_1 ). 
3. Матеріали справи № 910/3478/20 повернути до Господарського суду м. Києва.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України. 
Повний текст постанови складений 14.09.2020р.

Головуючий суддя                                                            А.І. Мартюк 

Судді                                                                                Н.Ф. Калатай

                                                                                Л.П. Зубець