УХВАЛА  
11 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 161/13345/19
провадження № 61-10285ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Микулика Василя Миколайовича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 23 червня 2020 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент житлово-комунального господарства Луцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ :
У серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, в якому з врахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати протиправними дії Комісії щодо розгляду питань про співфінансування для придбання житла Виконавчого комітету Луцької міської ради стосовно прийняття рішення про визначення розміру житла та розміру співфінансування його особистого внеску як учасника Програми та коштів бюджету міста та зобов`язати Виконавчий комітет Луцької міської ради надати йому фінансову підтримку по Програмі шляхом прийняття та затвердження рішення Комісії щодо розгляду питань про співфінансування для придбання житла про визначення розміру житла та розміру співфінансування особистого внеску учасника Програми та коштів бюджету міста згідно поданих документів.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2020 року ухвалено в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача- Департамент житлово-комунального господарства Луцької міської ради, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Постановою Волинського апеляційного суду від 23 червня 2020 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Микулика Василя Миколайовича залишено без задоволення, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2020 року - без змін.
У липні 2020 року засобами поштового зв`язку заявник через свого представника звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 23 червня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю. 
Ухвалою Верховного Суду від 04 серпня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, роз'яснено наслідки невиконання вимог ухвали.
В установлений судом строк заявник надав матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у справі №819/570/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Разом із тим, посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах стосовно надання органом місцевого самоврядування співфінансування на придбання житла учаснику бойових дій на сході України (пункт 3 частини 2 статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана в межах процесуального строку на касаційне оскарження відповідно до статті 390 ЦПК України з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна  скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» заявник звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки є учасником бойових дій, що підтверджено відповідними доказами.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 136, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Микулика Василя Миколайовича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 23 червня 2020 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент житлово-комунального господарства Луцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Витребувати  з  Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу № 161/13345/19.
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня отримання даної ухвали. 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                         Є. В. Петров
                                                                                                                                   С. Ю. Мартєв
                                                                                                                               В. М. Сімоненко