УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

       Справа №295/4204/20 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В. 
       Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        01 вересня 2020 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., захисника Ткачука В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого,, 

встановив:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 21 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до постанови, 03.04.2020 о 22-20 ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Київській, 43, керував транспортним засобом Renault 9, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

На постанову суду захисником Ткачуком В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях водія події та складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 та станом на день подання апеляційної скарги копію постанови суду він так і не отримав.
Вважає, що постанова винесена з порушеннями норм матеріального та процесуального права.
Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня будь яка інформація про відсторонення водія від керування транспортним засобом.
При складанні матеріалів про адміністративне правопорушення поліцейський не вручив другий примірник акту огляду на стан алкогольного сп`яніння водію чим порушив абз.2 п.10 розділ 2 Наказу МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року.
Зазначає, що письмові пояснення свідків не є належними доказами у справі, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.
На його думку, підпис водія у протоколі про адміністративне правопорушення не є доказом вини, а рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень так, як поліцейський є зацікавленою особою
Перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вимагав від працівників поліції документи, які підтверджують законність використання газоаналізатора, на що поліцейські відмовили та не надали їх.
Крім того, після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 не погодився із результатом огляду та просив працівників поліції провести огляд на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі, в чому поліцейські відмовили.

Заслухавши захисника Ткачука В.В. на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перебування ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння підтверджується даними результатів чек-тесту №1237 проведеного сертифікованим приладом алкотестер Драгер №6820 03.04.2020 року о 22 годині 24 хвилин, яким у присутності двох свідків встановлено стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 1,75 % алкоголю (а.с.2); протоколом про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК№ 2339087 від 03.04.2020, відповідно до якого,  ОСОБА_1  у м. Житомирі по вул. Київській, 43, керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в) та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с.3); актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому водій погодився з їх результатами, про що свідчить власноручний підпис (а.с.4); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння (а.с.8); письмовими поясненнями свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 у їх присутності пройшов огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.5,6). 

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, з результатами огляду погодився.

Зазначені докази, а також відсутність у ОСОБА_1 будь-яких заперечень при складанні протоколу щодо правомірності дій працівників поліції, спростовують доводи апеляційної скарги.

На думку апеляційного суду, не є підставою для скасування судового рішення та закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, розгляд справи, судом першої інстанції у відсутність ОСОБА_1 , оскільки апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги відновлено порушене право ОСОБА_1 , а саме надано можливість бути присутнім при розгляді справи, дати пояснення по суті справи, надати докази своєї невинуватості, скористатись юридичною допомого захисника, тощо.

Також, апеляційний суд враховує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи щодо нього судом 20.04.2020 р. За місцем його реєстрації судом тричі направлялись судові повістки рекомендованими листами про необхідність з`явитись на розгляд справи.

Всі ці обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про зловживання ОСОБА_1 своїми процесуальними правами, який знаючи, що стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення і що його розгляд буде здійснюватися судом жодної зацікавленості не виявляв, хоча мав достатньо часу, щоб організувати свій захист, заявити клопотання, подати докази.

Висновки суду повністю узгоджуються з практикою Європейського суду, який в своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Не дають підстав для скасування судового рішення і інші доводи апелянта, які є формальними та жодним чином не свідчать про незаконність чи необґрунтованість прийнятого рішення, оскільки висновки суду ґрунтуються на доказах, що містяться у матеріалах справи. 

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Ткачука Володимира Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 21 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду                                                         В.В. Ляшук