ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1124/20  Номер провадження 22-ц/814/1898/20	Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О. С.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - судді - доповідача   Дорош А.І.
Суддів:    Лобова О.А., Триголова В.М.
при секретарі:  Ачкасовій О.Н. 

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 червня 2020 року, ухвалене суддею Алтуховою О.С., повний текст рішення складено - 18 червня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" про захист прав споживача проводового мовлення, -

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ "Укртелекому" про захист прав проводового мовлення, в якій просила визнати, що її права споживача порушені неякісними послугами Укртелекому, зобов`язати ПАТ «Укртелеком» відновити проводове радіомовлення по АДРЕСА_1 , зобов`язати  ПАТ «Укртелеком»  відшкодувати їй за заподіяну  моральну шкоду у розмірі 40 тисяч гривень.

Позовні вимоги мотивувала тим, що згідно договору № 4963 про надання телекомунікаційних послуг  Укртелеком зобов`язується надавати їй (споживачу) своєчасні і якісні послуги проводового радіомовлення. З січня 2014 року ПАТ «Укртелеком» надає їй та іншим мешканцям АДРЕСА_1 неякісні послуги проводового радіомовлення або взагалі від`єднує споживачів від проводового радіозв`язку. Неодноразові скарги до Лубенської міської ради на неякісні послуги позитивних результатів не дали. Так, 26.06.2018 року по 09.10.2018 року АДРЕСА_1 була від`єднана  від проводового радіозв`язку. 09.10.2018 року  ПАТ «Укртелеком»  відновив роботу проводового радіомовлення, але звук залишався неякісним протягом 2019 року. 31.01.2020 року ПАТ «Укртелеком» відключив проводове радіомовлення по АДРЕСА_1 . З цього часу вона та інші мешканці (люди похилого віку)  АДРЕСА_1 не мають можливості  отримувати інформацію, слухати прогноз погоди, звіряти годинник, що завдає значних незручностей у житті. Особисто для неї єдиним  джерелом отримання інформації є проводове радіо. Через  відсутність проводового радіозв`язку вона не один раз потрапляла  під проливний дощ, запізнювалася на автобус і електричку, бо окрім радіо, у неї немає ні телевізора, ні інтернету. Вона не знає що відбувається у державі, у суспільстві, у світі. Вважає, що  ПАТ «Укртелеком» порушує її конституційне право на інформацію від українського радіо.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 червня 2020 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Укртелеком" про захист  прав споживача проводового мовлення - відмовлено.

               Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що неможливість відновлення послуги проводового радіомовлення позивачу ОСОБА_1 була зумовлена об`єктивними причинами, що не залежали від волі ПАТ «Укртелеком», а тому виключається будь-яка вина відповідача за таких обставин. Позивачем ОСОБА_1 не доведено наявності моральної шкоди через відсутність  проводового радіомовлення, протиправності діяння її заподіювача, вини останнього  в її заподіянні, а отже і підстави для стягнення моральної шкоди відсутні. За весь час пошкодження абонентська плата позивачу за користування радіоточкою не нараховувалася. Відповідачем було вжито належних заходів для відновлення проводового радіомовлення, запропоновано альтернативний вид отримання інформації, тому позовні вимоги про зобов`язання ПАТ «Укртелеком» відновити проводове радіомовлення задоволенню не підлягають.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано Закон України «Про телекомунікації», яким визначений вичерпний перелік причин, по яким ПАТ «Укртелеком» не несе відповідальності за невиконання зобов`язань з надання телекомунікаційних послуг, зокрема стихійне лихо, військові дії, крадіжка і вина споживача. Зазначає, що люди просять відновити проводове радіомовлення по АДРЕСА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Укртелеком» просить її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що  ОСОБА_1 проживає у будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до договору № 4963 про надання телекомунікаційних послуг  позивач ОСОБА_1 користується послугами відповідача по наданню послуги проводового радіомовлення.

З наданого представником позивача відзиву від 18.05.2020 року судом встановлено, що з 31.01.2020 року послуги проводового радіомовлення позивачу не надавалися з причин пошкодження повітряної лінії проводового радіомовлення, яка проходить від радіовузла по проспекту Володимирському, 1/5 до АДРЕСА_2 по дахах багатоповерхових будинків, що розміщені на АДРЕСА_1 і прилеглих до них, та відсутності можливості виконання ремонтних робіт з причин того, що більшість з будинків, через дахи яких проходить повітряна лінія проводового мовлення, мають шатровий дах. На дахах шатрових будинків відсутні трапи до стояків фідера, а тому немає технічної можливості піднятися на дах для виконання ремонтних робіт.

На неодноразові звернення ПАТ «Укртелеком» до Житлово-будівельного кооперативу «Ромашка», до якого відносяться будинки по АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4 з плоскими дахами, про надання працівникам ПАТ «Укртелеком» доступу до дахів будинків для проведення ремонтних робіт повітряної лінії зв`язку, отримано відмову у наданні доступу, що підтверджується копіями листів долучених до відзиву (а.с. 37-39).

Отже, поновити роботу радіо іншим чином технічно неможливо, а відповідно, і відновити надання послуг проводового радіомовлення ОСОБА_1 за таких обставин також технічно неможливо. Неможливість відновлення послуги проводового радіомовлення ОСОБА_1 зумовлена об`єктивними причинами, що не залежать від волі відповідача, а тому виключають будь-яку вину відповідача за таких обставин.

Згідно наданих копій квитанцій відповідачем за весь час пошкодження позивачу ОСОБА_1 не нараховується абонентська плата за користування радіоточкою, що підтверджується, зокрема, рахунками за телекомунікаційні послуги (а.с. 31-34).

Згідно листа Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» № 01/01-26  від 07.05.2020 року позивачу ОСОБА_1 запропоновано безоплатно отримати від ПАТ «Укртелеком» ефірного радіоприймача, який працює за допомогою бездротової технології з можливістю транслювання широкого діапазону радіопередач (а.с. 35).

Таким чином, враховуючи, що відповідачем було вжито належних заходів для відновлення проводового радіомовлення, запропоновано альтернативний вид отримання інформації, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання ПАТ «Укртелеком» відновити проводове радіомовлення задоволенню не підлягають.  

Крім цього, позивачем ОСОБА_1 не доведено ані наявності моральної шкоди через відсутність  проводового радіомовлення, ані протиправності діяння її заподіювача, ані вини останнього  у її заподіянні, а отже і підстави для стягнення моральної шкоди відсутні. 

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про телекомунікації» оператори, провайдери телекомунікацій не несуть майнової відповідальності перед споживачами телекомунікаційних послуг за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань з надання телекомунікаційних послуг унаслідок дії непереборної сили (землетрус, повінь, ураган тощо), викрадання чи пошкодження зловмисниками лінійних та станційних споруд, що використовуються оператором телекомунікацій, або з вини споживача у випадках, передбачених цим Законом.

Українське законодавство визначає форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) як надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що неможливість відновлення послуги проводового радіомовлення ОСОБА_1 зумовлена об`єктивними причинами, що не залежали від волі відповідача, тобто є обставинами непереборної сили, відповідачем ПАТ «Укртелеком» було вжито належних заходів для відновлення проводового радіомовлення, запропоновано позивачу альтернативний вид отримання інформації.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини 2 цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (справа «Станков проти Болгарії», № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Тома проти Люксембурга» (2001 рік), використав принцип по якому сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції.

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно зі статтями 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено частиною 4 статті 81 ЦПК України, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені, врахував, що обов`язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач ОСОБА_1 не довела наявність моральної шкоди через відсутність проводового радіомовлення, протиправності дій відповідача, що є її процесуальним обов`язком, при тому, що вимога про відшкодування моральної шкоди, є в даному випадку похідною від основної - визнання дій відповідача протиправними.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно з частиною третьою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Тобто, особа має право звернутися до суду за захистом саме своїх прав. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені. Тому при зверненні до суду позивач повинен доводити свою юридичну зацікавленість у справі. Завдяки такому підходу реалізується принцип диспозитивності цивільного процесу, відповідно до якого кожна особа самостійно вирішує, чи звертатися їй до суду, чи ні.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що «люди просять відновити проводові радіомовлення по нашій вулиці».

Таким чином, апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду  цивільних справ, - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 червня 2020 року - залишити без змін.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

               Повний текст постанови складено 17 серпня 2020 року.

СУДДІ:                А. І. Дорош                 О. А. Лобов                 В. М. Триголов