Ухвала
 
03 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 696/1145/17
провадження № 61-11303ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В., 
 
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-08» на заочне рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 26 червня 2018 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 23 червня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-08», Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-16» про визнання права власності на майно,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся  до суду з указаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на майно загальною вартістю 469 145 грн, а саме: два нежитлових приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; нежитлове приміщення «Зерносклад»; нежитлове приміщення « Корівник »; нежитлове приміщення « Продуктовий склад »; кран-балка; нежитлове приміщення «Будинок для сторожів тракторної бригади»; площадка для сільськогосподарської техніки; асфальтована площадка току.
 
Позовні вимоги ОСОБА_1  обґрунтовано тим, що у 2016 році ним було викуплено у сорока трьох членів Спілки громадян власників (співвласників) майнових та земельних паїв «Надія» частину пайового фонду майна КСП «Тимошівка», в тому числі реорганізованого в СТОВ «Тимошівка», на загальну суму 469 145 грн. Вказане викуплене майно належало власникам на підставі свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату). Майно на підставі рішення співвласників майнових паїв було виділене в натурі громадянам за рахунок майна пайового фонду реорганізованого КСП «Тимошівка». На час виділення власниками (співвласниками) майна були члени спілки громадян власників(співвласників) майнових та земельних паїв «Надія». До викупленого ним майна, зокрема, належать: два нежитлових приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; нежитлове приміщення «Зерносклад»; нежитлове приміщення « Корівник »; нежитлове приміщення «Продуктовий склад», кран-балка; нежитлове приміщення «Будинок для сторожів тракторної бригади»; площадка для сільськогосподарської техніки; асфальтована площадка току. Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 13 липня 2016 року окрім іншого майна витребувано із незаконного володіння у відповідачів і майно викуплене позивачем. Через невизнання відповідачами права власності позивача на спірне придбане ним майно, позивач просив позов задовольнити.
 
Кам`янський районний суд Черкаської області заочним рішенням від 26 червня           2018 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду                   від 23 червня 2020 року, позов задовольнив. Визнав за ОСОБА_1 право власності на наступне майно: 
нежитлове приміщення «Майстерня тракторної бригади», (реєстраційний номер майна 29165958), 1964 року побудови, загальною площею 286,9 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 52 239 грн;
нежитлове приміщення «Майстерня тракторної бригади», (реєстраційний номер майна 29165916), 1995 року побудови, загальною площею 530,3 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 87 454 грн;
нежитлове приміщення «Зерносклад»,(реєстраційний номер майна 29165879),                     1979  року побудови, загальною площею 1 568,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 55 231 грн;
нежитлове приміщення «Корівник», (реєстраційний номер майна 29165642), 1972 року побудови, загальною площею 864,6 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 99 514 грн;
нежитлове приміщення «Продуктовий склад», (реєстраційний номер майна 29165809), 1990 року побудови, загальною площею 137,8 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 27 182 грн;
кран-балку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 26 800 грн;
нежитлове приміщення «Будиночок для сторожів тракторної бригади», розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 884 грн;
площадку для сільськогосподарської техніки, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 51 917 грн;
площадку асфальтну току, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 31 671 грн;
приміщення будинку тваринника, загальною площею 156,9 кв. м, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , вартістю 35 469 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
 
29 липня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Колос-08» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на заочне рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 26 червня 2018 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 23 червня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;                   б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2020 року (на час подання касаційної скарги) -  2 102 грн.
 
Предметом позову у цій справі є визнання права власності на майно загальною вартістю 469 145 грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 250 = 525 500 грн). 
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.   
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Верховний Суд також врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» («Азюковська проти України») рішення від 09 жовтня 2018 року.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
 
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження заочного рішення Кам`янського районного суду Черкаської області               від 26 червня 2018 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 23 червня 2020 року.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-08» на заочне рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 26 червня 2018 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 23 червня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-08», Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-16» про визнання права власності на майно.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
            
                                                                                                                       Є. В. Коротенко