УХВАЛА

27 серпня 2020 року 
м. Київ

Справа №  904/5874/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О. В. - головуючий, Жуков С. В., Пєсков В. Г.,

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В. 

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромінвест-2018" 
на постанову  Центрального апеляційного господарського суду від 16.03.2020 
та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019
у справі № 904/5874/19
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор" 
до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт"
про банкрутство
за участю представників: 
СГТОВ "Агрофірма "Агросвіт" - Лукашук В. В. (арб. кер.); 
ТОВ "ФК "Фінгруп Фактор" - Скворцова В. О. (адв.);
ТОВ "Агропромінвест-2018" - Коростельов С. В. (адв.);

ВСТАНОВИВ:
09.12.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНГРУП ФАКТОР" (далі - ТОВ "ФК "ФІНГРУП ФАКТОР") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (далі - СГ ТОВ "Агрофірма "Агросвіт", боржник), обґрунтовуючи свої вимоги наявністю у боржника заборгованості перед ініціюючим кредитором, яку він не спроможний погасити.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019, яка залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.03.2020, відкрито провадження у справі про банкрутство СГ ТОВ "Агрофірма "Агросвіт" , визнано грошові вимоги ТОВ    "ФК "ФІНГРУП ФАКТОР" в загальній сумі 15.129.098,76 грн, а грошові вимоги у розмірі 5.336.366,22 грн відхилено. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника.
13.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромінвест-2018" (далі - ТОВ "Агропромінвест-2018") подало касаційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.03.2020, прийняти нове рішення про відмову ТОВ "ФК "ФІНГРУП ФАКТОР" у задоволенні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство СГ ТОВ "Агрофірма "Агросвіт".
Ухвалою Верховного Суду від 03.06.2020 відкрито касаційне провадження у справі № за касаційною скаргою ТОВ "Агропромінвест-2018" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.03.2020 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019. Призначено розгляд касаційної скарги на 21.07.2020 о 12:30.
В судовому засіданні 21.07.2020 було оголошено перерву до 11.08.2020 о 14:00.
Ухвалою Верховного Суду від 11.08.2020 за клопотаннями СГ ТОВ "Агрофірма "Агросвіт" та ТОВ  "ФК "Фінгруп Фактор" розгляд справи відкладено на 27.08.2020 о 14:15.   
В судовому засіданні 27.08.2020 представник ТОВ "Агропромінвест-2018" підтримав касаційну скаргу з викладених у ній підстав, просив Суд скаргу задовольнити.
Представники ТОВ "ФК "Фінгруп Фактор" та СГТОВ "Агрофірма "Агросвіт" заперечували проти касаційної скарги з підстав, наведених у відзивах на касаційну скаргу, просили Суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження, з огляду на таке.
Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.
Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження. 
Реалізація конституційного права на оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в провадженні у справі про банкрутство  - норм Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та Кодексу України з процедур банкрутства.
Згідно зі статтею 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Основним нормативним актом є ГПК України, який визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.
Порядок здійснення судочинства щодо деяких визначених ГПК України категорій справ врегульовано Законом про банкрутство (до 21.10.2019) та Кодексом України з процедур банкрутства (з 21.10.2019).
Так, відповідно до частини 1 статті 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. Аналогічні положення містить частина перша статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства.
В частині 1 статті 287 ГПК України визначено коло осіб, які наділені процесуальним правом на касаційне оскарження судового рішення, і вони поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків. 
У розумінні наведених норм процесуального права судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та (або) обов`язків цієї особи. Таким судовим рішенням безпосередньо зачіпаються права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, в тому числі створюються перешкоди для реалізації її суб`єктивного права чи законного інтересу або реального виконання обов`язку стосовно однієї із сторін спору.
При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок; такий правовий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
Щодо процесуального права на касаційне оскарження судового рішення учасниками справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до приписів статті 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У справах про оскарження рішення третейського суду та про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду учасниками справи є учасники третейського розгляду, а також особи, які не брали участі у третейському розгляді, якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки.
У справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
В статті 1 Закону про банкрутство визначено, що учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.
Згідно з визначенням, наведеним у статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, учасники у справі про банкрутство - це сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір. Сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).
У справі про банкрутство учасники поділяються на дві групи: визначені учасниками за законом (абзац п`ятнадцятий статті 1 Закону про банкрутство, абзац двадцять третій статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства) та особи, які стали учасниками справи в процесі провадження (у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство (стаття 1 Закону про банкрутство); інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір (стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутства).
Суб`єктний склад учасників господарського процесу за ГПК України є іншим, ніж склад учасників у справі про банкрутство за Законом про банкрутство та Кодексу України з процедур банкрутства. Водночас, перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство наведеними нормами віднесено також інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство
Коло осіб (в позовному провадженні), які мають право подати касаційну скаргу на рішення та ухвали суду першої інстанції після їх перегляду судом апеляційної інстанції, а також оскаржити ухвали суду апеляційної інстанції визначено приписами статті 287 ГПК України, про що зазначалося вище. 
Натомість у справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства. 
Відповідна правова позиція не має законодавчого відтворення ані в ГПК України, ані в Законі про банкрутство або Кодексі України з процедур банкрутства,  однак є усталеною під час перегляду справ про банкрутство та викладена суддями судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 07.07.2020 у справі № Б-39/27-09, від 11.06.2020 у справі № 916/3206/17, від 03.06.2020 у справі № 910/18031/14, від 19.05.2020 у справі № 908/2332/19, від 03.03.2020 у справі № 904/7965/16, від 20.02.2019 у справі № 5005/2329/2011, від 16.01.2020 у справі № 911/5186/14. 
Як Закон про банкрутство, так і Кодекс України з процедур банкрутства не передбачають обов`язкову формалізацію статусу всіх учасників справи про банкрутство (окрім кредиторів), шляхом прийняття відповідного судового рішення (ухвали). В той же час основною метою конкурсного процесу та процедури банкрутства є рівномірне і справедливе задоволення вимог кредиторів, саме тому правове регулювання статусу кредиторів у справах про банкрутство є одним із ключових питань цього процесу, адже, з одного боку, відкриття та провадження у справі про банкрутство впливає на права, інтереси, діяльність кредиторів та їх фінансовий стан, а з іншого - від волі кредиторів залежить і доля боржника. 
Правовий статус кредитора, як учасника справи про банкрутство, має переважно комплексний характер та обов`язково включає в себе і матеріальну, і процесуальну складові. Матеріальні відносини між боржником і кредитором у праві неспроможності обов`язково повинні трансформуватися у процесуальні, інакше після порушення провадження у справі про банкрутство матеріальні відносини не зможуть бути реалізовані. Саме від того, яким чином визначено статус кредиторів у справі про банкрутство, якими правами та обов`язками вони наділені і чи ефективно використовують їх, залежить досягнення основної мети конкурсного провадження - задоволення/погашення вимог кредиторів.
Порядок набуття кредитором (окрім кредитора, за заявою якого відкрито провадження у справі про банкрутство) статусу учасника провадження у справі про банкрутство до 21.10.2019 визначався приписами статті 23 Закону про банкрутство та з 21.10.2019 визначається статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства.
Статтею 23 Закону про банкрутство було встановлено порядок пред`явлення кредиторами вимог до боржника у справі про банкрутство, провадження у якій здійснюється за загальною процедурою. Конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.
Приписами статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.
Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.
Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.
Набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому Законом порядку.
Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13.
Законодавством про банкрутство для конкурсних кредиторів встановлений більш складний, порівняно з іншими учасниками справи, порядок набуття статусу учасника провадження у справі про банкрутство, який (статус) наділяє такого учасника повним обсягом процесуальної дієздатності, в т. ч. правом оскаржувати судові рішення, оскаржувати дії боржника, розпорядника майном, керуючого санацією, ліквідатора, звертатися про визнання недійсними угод боржника тощо.
Набуття такого статусу остаточно формалізується ухвалою суду про визнання вимог кредитора (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 913/444/18).
За приписами частини другої статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. Нормами цієї статті передбачено, що за результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, тобто чітко визначений порядок формалізації конкурсного кредитора як у часника провадження у справі про банкрутство.
Колегія суддів звертається до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, згідно з якою лише після вчинення всіх передбачених Законом про банкрутство (стаття 23) чи Кодексу України з процедур банкрутства (стаття 45) дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове (частина шоста статті 23 Закону про банкрутство, частина шоста статті 45, стаття 47 Кодексу України з процедур банкрутства) визнання його вимог, кредитор набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, стаття 44 ГПК України). 
Лише за сукупністю, встановлених  Законом про банкрутство, Кодексу України з процедур банкрутства дій (пред`явлення грошових вимог; доведення свого права вимоги перед судом; розгляд грошових вимог судом (перевірка наявності такого права у кредитора; правомірність його набуття; невтрата цього права у зв`язку з позовною давністю, тощо); визнання їх судом) кредитор може набути правового статусу учасника у справі про банкрутство.
Відтак, набуття ТОВ "Агропромінвест-2018" статусу учасника у справі про банкрутство та процесуальної дієздатності пов`язане з моментом визнання його грошових вимог у судовому порядку, що формалізується відповідним судовим рішенням господарського суду (ухвалою).
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.
Оскільки ТОВ "Агропромінвест-2018" на момент касаційного провадження не має статусу учасника у справі про банкрутство, а відтак не набуло і процесуальної дієздатності (здатності здійснювати процесуальні права, зокрема оскаржувати ухвалені у справі судові рішення та виконувати покладені на учасника справи обов`язки в суді), що перешкоджає здійсненню касаційного провадження та перегляду по суті оскаржених судових рішень, у зв`язку з чим касаційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 296 ГПК України. 
Керуючись статтями 234, 235, 296, 301 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -
У Х В А Л И В :
Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромінвест-2018" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.03.2020 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі № 904/5874/19  закрити. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                            О. В. Васьковський
Судді                                                                                С. В. Жуков
                                                                                В. Г. Пєсков