Ухвала
 
14 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 760/23169/14-ц
провадження № 61-4191ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Святошинський районний суд міста Києва, про відшкодування майнової та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2020 року надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки надіслана до Верховного Суду поштою 28 лютого 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав пропуску заявником строку на касаційне оскарження та невиконання вимог щодо наведення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.
Встановлено, що повне судове рішення апеляційного суду складено 21 листопада 2019 року, тридцятиденний строк подання касаційної скарги сплив 21 грудня 2019 року. Зазначено, що заявник не надав доказів на підтвердження факту та періоду перебування його у лікувальних установах чи в інших місцях, що унеможливило подання касаційної скарги у передбачений законом строк, що є підставою для залишення касаційної скарги без руху.
Також встановлено, що заявником не зазначено підстави касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України. Зазначено, що заявнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу  та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, із зазначенням підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.
Заявнику роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали щодо подання заяви (клопотання) про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважності причин його пропущення у відкритті касаційного провадження буде відмовлено, а у разі невиконання вимог щодо наведення підстав касаційного оскарження передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України - касаційна скарга вважатиметься неподаною та її буде повернуто заявникові.
Копію ухвали для виконання заявник отримав 31 березня 2020 року.
У квітні 2020 року до Верховного Суду заявник надіслав до суду клопотання, в якому просив зупинити провадження у зв`язку з необхідністю дотримання карантинних обмежень, запроваджених урядовими розпорядженнями з огляду на поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)», після чого надати строк для усунення відповідних недоліків.
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).
Відповідно до пункту 12 розділу І Закону № 540-IX розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) доповнено пунктом 3 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».
17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року 
№ 731-IX (далі - Закон № 731-IX), яким внесено зміни, в тому числі до ЦПК України.
Вказаним Законом законодавець по-іншому врегулював питання перебігу процесуальних строків під час дії карантину, які були продовжено на строк дії карантину Законом № 540-ІХ. Пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» ЦПК України України викладено у такій редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IX встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
20-денний строк з часу набрання чинності Законом № 731-IX закінчився 06 серпня 2020 року.
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
З огляду на наведене є підстави для продовження заявнику строку для виконання вимог ухвали про залишення його касаційної скарги без руху.
Водночас заявника необхідно попередити, якщо ним не буде виконано вимог ухвали Верховного Суду від 20 березня 2020 року щодо необхідності зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання доказів поважності причин його пропущення у відкритті касаційного провадження буде відмовлено, а у разі невиконання вимог щодо наведення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, - касаційна скарга вважатиметься неподаною та її буде повернуто заявникові.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_1 наданий йому строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 20 березня 2020 року про залишення його касаційної скарги залишити без руху.
Для усунення цих недоліків надати додатковий десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху щодо необхідності зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання доказів поважності причин його пропущення у відкритті касаційного провадження буде відмовлено, а у разі невиконання вимог щодо наведення підстав касаційного оскарження передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, - касаційна скарга вважатиметься неподаною та її буде повернуто заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                             В. В. Яремко