ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
28 липня 2020 року                                                                м.Суми
                                                               Справа №573/163/18 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/1463/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,
сторони: 
позивач - Комунальний заклад Білопільської районної ради «Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Білопільська музична школа», директор Комунального закладу Білопільської районної ради «Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Білопільська музична школа» ОСОБА_4,
відповідачі - Відділ культури та туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, ОСОБА_1 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та директора Комунального закладу Білопільської районної ради «Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Білопільська музична школа» ОСОБА_4, подану через представника - адвоката Дорожинець Наталію Григорівну,
на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 27 лютого 2018 року, ухваленого у складі судді Свиргуненко Ю.М. в приміщенні Білопільського районного суду Сумської області, 
в с т а н о в и в:
У лютому 2018 року Комунальний заклад Білопільської районної ради «Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Білопільська музична школа» (далі - КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа»), директор КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до відділу культури та туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області (далі - відділ культури та туризму Білопільської РДА),  ОСОБА_1 , та, уточнивши позовні вимоги, просять визнати недійсною трудову угоду про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи до КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» та скасувати наказ №36-К від 11 квітня 2016 року.
Свої вимоги мотивують тим, що керівництво КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» відповідно до установчих документів здійснюється його директором. Відділ культури та туризму Білопільської РДА є правонаступником сектору культури Білопільської РДА.
Наказом завідувача сектору культури Білопільської РДА Луковою С.В., з порушенням вимог ч. 5 ст. 24 КЗпП, укладено трудову угоду з ОСОБА_1 та видано наказ №36-К від 11 квітня 2016 року про призначення її на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи до КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа». Зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про позашкільну освіту» зайняття вказаної посади здійснюється лише на підставі подання директора КЗ, однак  Лукова С.В. цих вимог не дотрималась, чим порушила право керівника закладу на добір кадрів.
Крім того, Білопільська районна рада, яка є засновником та власником музичної школи, не уповноважувала Лукову С.В. на управління, керівництво та укладення трудових угод. 
Оскаржуваний наказ ОСОБА_1 не надавала керівнику КЗ та по теперішній час вона не виконує посадових обов`язків. В той же час, на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи до КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» 14 квітня 2016 року було призначено ОСОБА_3 
Білопільський районний суд Сумської області рішенням від 27 лютого 2018 рокупозов задовольнив частково.
Скасував наказ завідувача сектору культури Білопільської РДА Луковою С.В.№36-К від 11 квітня 2016 року «Про ОСОБА_1 » як незаконний.
Стягнув з відділу культури та туризму Білопільської РДА та ОСОБА_1 у дольовому порядку на користь директора КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» ОСОБА_4 по 440,50 грн судових витрат з кожного.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 та директор КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» ОСОБА_4 подали апеляційні скарги.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду в частині скасування наказу №36-К від 11 квітня 2016 року та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд, в порушення ст. 15 ЦК України не з`ясував, за захистом яких саме порушених прав позивачі звернулися до суду. Також вважає, що призначення її заступником директора КЗ без подання директора, не порушує прав останнього, оскільки призначення на посаду здійснює виключно орган управління закладом. Крім того вказує, що вона не може бути відповідачем у цій справі, оскільки відповідальності за видачу наказів не несе. Також зазначає, що суд не застосував наслідки пропуску строку позовної давності, оскільки позивачу було відомо про оскаржуваний наказ ще у 2016 році, тоді як позовна давність у подібних спорах складає три місяці відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП.
Директор КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» ОСОБА_4 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить змінити рішення суду в частині стягнення судових витрат, стягнувши з відповідачів витрати за надання професійної правничої допомоги пропорційно до задоволених позовних вимог.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, встановивши, що витрати за надання професійної правничої допомоги були сплачені ОСОБА_4 як фізичною особою, дійшов необґрунтованого висновку про неналежність цього доказу на підтвердження оплати послуг адвоката. Вказує, що договір про надання правової допомоги був укладений між адвокатом та КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» в особі директора ОСОБА_4, та, сплативши готівкою судовий збір та витрати за надання правових послуг, ОСОБА_4 діяв в інтересах юридичної особи, яку він представляє відповідно до займаної посади.
У відзиві на апеляційну скаргу директор КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду- без змін. Зазначає про безпідставність викладених в апеляційній скарзі вимог відповідача, оскільки доводи, на які вона посилається, були досліджені та оцінені судом першої інстанції. 
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що видавши спірний наказ №36-К від 11 квітня 2016 року про призначення ОСОБА_1 заступником директора КЗ, завідувач сектору культури Білопільської РДА порушила переважне право директора вказаного закладу на раціональний добір і розстановку кадрів, та зазначив, що визнання трудової угоди недійсною за позовом власника чи роботодавця не передбачено нормами чинного трудового законодавства. 
Вирішуючи питання відшкодування позивачу судових витрат, суд першої інстанції врахував часткове задоволення позову та стягнув з відповідачів 50% судового збору, сплаченого позивачем за подання позову. У відшкодуванні витрат на правову допомогу відмовлено, зважаючи на недоведеність фактичної оплати правничої допомоги адвоката. 
Апеляційний суд Сумської області постановою від 02 травня 2018 року закрив провадження у справі, зазначивши, що даний спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. 
Верховний Суд постановою від 03 червня 2020 року скасував постанову апеляційного суду Сумської області від 02 травня 2018 року та направив справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. При цьому зазначив, що спір, що виникає у зв`язку зі звільненням працівника з посади, призначення на посаду, трудова діяльність на якій не пов`язана з проходженням публічної служби, має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.
Рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог позову щодо визнання недійсною трудової угоди (договору) сторонами не оскаржується та відповідно до положеньч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення директора Комунального закладу Білопільської районної ради «Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Білопільська музична школа» ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга директора Комунального закладу Білопільської районної ради «Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Білопільська музична школа» ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що наказом завідувача сектору культури Білопільської РДА Луковою С.В. №7 від 14 вересня 2015 року призначено ОСОБА_4 на посаду директора КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» з 14 вересня 2015 року (а.с. 28 т. 1).
Наказом завідувача сектору культури Білопільської РДА Луковою С.В. №36-К від 11 квітня 2016 року призначено ОСОБА_1 на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» з 12 квітня 2016 року за п. 5 ст. 36 КЗпП в порядку переведення за її згодою з посади заступника директора з навчально-виховної роботи Білопільської дитячої музичної школи. Наказом завідувача сектору культури Білопільської РДА Луковою С.В. №35-К від 11 квітня 2016 року ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора з навчально-виховної роботи Білопільської дитячої музичної школи 11 квітня 2016 року за п. 5 ст. 36 КЗпП в порядку переведення за її згодою на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» з 12 квітня 2016 року (а.с. 5 т. 1).
Згідно з підпунктами 23, 24 Положення про Сектор культури Білопільської РДА, Сектор виконує функції головного розпорядника коштів для закладів культури і мистецтв, що фінансується з районного бюджету, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, організацією і вдосконаленням бухгалтерського обліку у Секторі та підвідомчих установах (а. с. 6-10 т. 1). 
Відповідно до посадової інструкції, завідувач сектору культури Білопільської РДА, зокрема, видає в межах своїх повноважень накази, організовує контроль за їх виконанням; погоджує призначення на посаду та звільнення з посади керівників закладів культури району, підприємств та організацій, що належать до сфери сектору культури Білопільської РДА; має право здійснювати підбір, розстановку та формування резерву кадрів; призначати на посаду та звільняти працівників сектору, керівників закладів та установ культурно-мистецької сфери. Завідувачу сектору культури підпорядковується, в тому числі, керівник КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» (а.с. 16-18 т. 1).
Пунктом 3 Положення про Відділ культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, передбачено, що Відділ є правонаступником прав і обов`язків Сектору культури Білопільської РДА (а. с. 11-14 т. 1). 
Згідно п. 1.3 Статуту КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), засновником, власником майна і приміщень Школи є Білопільська районна рада. Управління школою здійснює Засновник - Білопільська районна рада. Безпосереднє управління Школою здійснює Уповноважений орган - сектор культури Білопільської РДА (а.с.19-25 т. 1).
Відповідно до п. 5.1, 5.1.2 Статуту, керівництво Школою здійснює його директор. Заступник директора, педагогічні та інші працівники Школи призначаються на посади та звільняються з посади директором Школи відповідно до чинного законодавства. 
У п. 1.1 Посадової інструкції заступника директора з навчально-виховної роботи КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» вказано, що заступник директора призначається на посаду і звільняється з посади директором школи (а.с. 64-65).
Відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП передбачає можливість припинення трудового договору в порядку переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу чи організацію чи у зв`язку з переходом на виборну посаду. Для звільнення необхідне клопотання власника того підприємства, установи, організації, куди працівник переводиться, а працівник в свою чергу повинен подати заяву власникові підприємства (установи, організації), з якого він звільняється, на припинення трудового договору в порядку переведення на інше підприємство, в іншу установу, організацію.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про позашкільну освіту» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), призначення на посаду та звільнення з посади керівника державного та комунального позашкільного навчального закладу здійснює відповідно центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти, інші центральні органи виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають позашкільні навчальні заклади, місцеві органи виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають позашкільні навчальні заклади. Призначення на посаду та звільнення з посади заступників керівника державного і комунального позашкільного навчального закладу здійснює відповідно центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти, інші центральні органи виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають позашкільні навчальні заклади, та місцеві органи виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають позашкільні навчальні заклади, за поданням керівника позашкільного навчального закладу. Призначення на посаду та звільнення з посади педагогічних та інших працівників державного та комунального позашкільного навчального закладу здійснює керівник позашкільного навчального закладу.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що завідувач сектору культури Білопільської РДА не дотрималася наведених вище вимог Закону, всупереч наданим їй Положенням про Сектор культури повноваженням, за відсутності запрошення і відповідного подання керівника позашкільного навчального закладу, видала наказ про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника директора музичної школи.
Колегія суддів також погоджується з висновком місцевого суду про те, що тримісячний строк звернення до суду за вирішенням трудового спору, передбачений ч. 1 ст. 233 КЗпП, застосовується у разі звернення до суду працівника за захистом свого порушеного трудового права, а в разі звільнення працівника, такий строк становить один місяць. 
В даному випадку, КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» по відношенню до ОСОБА_1 є роботодавцем.
Стаття 233 КЗпП визначає для власника або уповноваженого ним органу строк позовної давності в один рік лише в разі стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації.
Загальні ж строки позовної давності на звернення до суду з даним позовом КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» не пропущено. 
Крім того з матеріалів справи вбачається, що директор КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» 21 червня 2016 року звертався з аналогічним позовом до Сектору культури Білопільської РДА Сумської області в порядку адміністративного судочинства (справа № 573/1683/16-а). Проте ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року постанову Білопільського районного суду Сумської області від 07 листопада 2016 року по справі № 573/1683/16-а скасовано. Провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. 
В той же час заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 щодо безпідставності стягнення з неї на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору.
Так, вирішуючи питання розподілу судового збору, суд першої інстанції не врахував, що спірний наказ був виданий одноособово завідувачем сектору культури Білопільської РДА з порушенням норм чинного законодавства, тому судовий збір підлягає стягненню лише з одного відповідача - відділу культури та туризму Білопільської РДА, який є правонаступником сектору культури та відокремленою юридичною особою (п. 13 Положення про Відділ, а.с. 94 т. 1).
Стосовно доводів апеляційної скарги директора КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
З аналізу статей 137, 141 ЦПК України вбачається, що відшкодуванню підлягають судові витрати, понесені сторонами у справі. 
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц. 
За змістом п.1 ч.2, ч. 3 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивачем наданий договір про надання правових послуг адвокатом від 01 лютого 2018 року, укладений між КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» в особі директора ОСОБА_4 та адвокатом Дорожинець Н.Г . (а. с. 35-36 т. 1), попередній розрахунок розміру судовий витрат №1 (а.с. 29-31 т. 1), квитанції №171761-№171765 про оплату ОСОБА_4 послуг адвоката Дорожинець Н.Г. (а. с. 136-137 т. 1).
Досліджуючи надані документи, колегія суддів зазначає, що в них не міститься інформація про те, що правова допомога надавалася саме по справі №573/163/18. 
Жодного посилання на цивільну справу за позовом директора КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» ОСОБА_4 до відділу культури та туризму Білопільської РДА, ОСОБА_1 , в межах якої заявлені витрати до відшкодування, надані суду документи про надання правничої допомоги не містять.
Колегія суддів зазначає, що за наявності правових підстав для відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме складених та поданих до суду позовної заяви, заключної промови по справі, участь адвоката в судових засіданнях, що доводить факт надання правничої допомоги адвокатом, надані суду неналежні документи унеможливлюють вирішення питання про відшкодування витрат на користь позивача.
Верховний Суд у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17 дійшов висновку, що належним доказом для відшкодування витрат на правову допомогу є документи, у яких конкретизовано справу, у якій таку допомогу надано.
 
Також із розрахункових документів не вбачається, що витрати понесла саме сторона у справі - КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа».
З огляду на вищевикладене, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що музична школа понесла витрати у зв`язку з розглядом цієї справи в суді, отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимога про відшкодування витрат за надання професійної правничої допомоги задоволенню не підлягає.
Отже, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає зміні в частині розподілу судових витрат, а саме судового збору.
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1, п 4; 381-382 ЦПК України, суд - 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу директора Комунального закладу Білопільської районної ради «Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Білопільська музична школа» ОСОБА_4, подану через представника - адвоката Дорожинець Наталію Григорівну залишити без задоволення. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
 Рішення  Білопільського районного суду Сумської області від 27 лютого 2018 року змінити в частині розподілу судових витрат та стягнути з Відділу культури та туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області на користь директора Комунального закладу Білопільської районної ради «Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Білопільська музична школа» ОСОБА_4  судові витрати в сумі 881 (вісімсот вісімдесят одна) гривня.
В іншій оскаржуваній частині рішення Білопільського районного суду Сумської області від 27 лютого 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.         
Повне судове рішення складено 28 липня 2020 року.

Головуючий:                                                 Т.А. Левченко

Судді:                                                                 О.І. Собина
                                                                
                                                                       С.С. Ткачук