ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 602/589/20	Головуючий у 1-й інстанції Костів Л.І. 	
Провадження № 33/817/310/20 	Доповідач - Коструба Г.І.	
Категорія - ч.1  ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. з участю захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Кметика В. С., розглянувши 10 вересня 2020 року адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

Встановив:

Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати, закривши провадження у справі у зв”язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також просив викликати в судове засідання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , лікаря Лановецької ЦКРЛ ОСОБА_6 та інспектора поліції СРПП №2 Лановецького ВП Крука В. В.
Вважає, що постанова місцевого суду винесена з порушенням норм процесуального права, а також з неправильним застосуванням норм матеріального права. Також стверджує, що суд неповно з”ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.
Зокрема зазначає, що ні на місці зупинки, ні в медичному закладі жодних свідків не було, поліцейські йому його прав не роз”яснювали, а наявний в матеріалах справи відеозапис не доводить його вину, оскільки містить лише процесуальну послідовність складення матеріалів.
Вказує, що суддя суду першої інстанції безпідставно як на доказ його вини послався на письмові пояснення свідків, не допитавши їх при цьому безпосередньо в судовому засіданні з попередженням про кримінальну відповідальність, у зв”язку з чим вважає, що їхні письмові пояснення не можуть бути беззаперечним доказом, про що також зазначав у своїй постанові від 27 червня 2019 року у справі №9901/2047/18 ВС.
Також зазначає, що в матеріалах справи міститься свідоцтво про повірку алкотестера “Драгер 6820”, однак в медичному закладі він проходив огляд на стан алкогольного сп”яніння за допомогою пристрою “Алконт”, відомості про повірку якого в матеріалах справи відсутні.
Стверджує, що він виявив бажання здати кров на аналіз, оскільки вважав результат цього алкотестера невірним, однак йому у клопотанні було відмовлено.
Крім того вказує, що використання газоаналізаторів “Drager Alcotest 6820” на даний час не передбачено жодним нормативним документом, оскільки наказом МВС України №1052 від 26 грудня 2018 року втратив чинність наказ МВС України №33 від 01 березня 2010 року, який надавав право застосування цього приладу для виявлення стану алкогольного сп”яніння.
Також зазначає, що відповідно до інформації Міністерства Юстиції України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стан суб”єкта Лановецької комунальної центральної районної лікарні з 29 травня 2019 року припинено, а тому цей суб”єкт не мав права здійснювати свою діяльність. При цьому, як вказує апелянт, огляд на стан алкогольного проводив не лікар ОСОБА_7 , а медсестра, яка не має на це спеціального дозволу, що, у відповідності до ст. 266 КУпАП є підставою вважати проведення такого огляду недійсним.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - Кметика В. С., який просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прихожу до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з таких міркувань. 
Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з”явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення від 24 серпня 2020 року. Будь-яких заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи від нього не надходило.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 - Кметик В. С. зазначив, що його підзахисний не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності, у зв”язку з чим вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 19 травня 2020 року о 19 годині 07 хвилини по вул. Незалежності м. Ланівці Тернопільської області керував автомобілем ВАЗ 2105 н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився в Лановецькій КЦРЛ. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України “Про Національну поліцію” поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп”яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 “а” Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп”яніння. 
В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Згідно п. 3 ознаками алкогольного сп`яніння є:
запах алкоголю з порожнини рота;
порушення координації рухів;
порушення мови;
виражене тремтіння пальців рук;
різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п. п. 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається із матеріалів справи, зокрема рапорту інспектора СРПП №2 Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області В. Крука, ним 19 травня 2020 року о 19 год. 07 хв. спільно з поліцейськими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час патрулювання по вул. Незалежності в м. Ланівці Тернопільської області було виявлено автомобіль ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 , який в порушення вимог п. 9.2 (б) ПДР України не ввімкнув покажчик повороту під час зміни напрямку руху, у зв”язку з чим вказаний автомобіль було зупинено.
Оскільки під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп”яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп”яніння за допомогою технічного приладу “Драгер”, на що він категорично відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виявивши бажання пройти такий огляд в медичному закладі.
Згідно з долучених до вказаного протоколу письмових пояснень вказаних свідків 19 травня 2020 року вони були очевидцями того, як ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп”яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера “Drager” відмовився та виявив бажання пройти такий огляд в медичному закладі.
Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп”яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №10 від 19 травня 2020 року, складеного лікарем-фельдшером КНП "Лановецька центральна районна лікарня" Ковальчуком С. М. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп”яніння.
Після цього відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ 052286 від 19 травня 2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Відомості, які зазначені у протоколі про адмінправопорушення, а також пояснення вказаних свідків підтверджуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності вказаних свідків відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп”яніння на місці зупинки та виявив бажання пройти такий огляд в медичному закладі, де у ОСОБА_1 було виявлено стан алкогольного сп”яніння.
При цьому вказаний протокол складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та у присутності ОСОБА_1 .. 
Що стосується безперервності відеозйомки, то такі доводи на увагу не заслуговують, оскільки з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, чітко та безперервно вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп”яніння на місці зупинки в присутності двох свідків та погодився пройти такий огляд в медичному закладі, де у присутності поліцейських та лікаря ОСОБА_1 пройшов такий огляд , за результатом якого у нього було виявлено стан алкогольного сп”яніння.
Висновок лікаря, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп”яніння, сумнівів у достовірності не викликає, оскільки він був складений уповноваженим на це лікарем- ОСОБА_7 та містить усю необхідну інформацію для встановлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп”яніння. 
Доводи ОСОБА_1 про те, що огляд на стан алкогольного сп”яніння проводив не лікар безпосередньо, а медсестра, на увагу не заслуговують. 
Медсестра виконувала лише функцію з надання правопорушнику технічного засобу для проведення медичного огляду, який був здійснений лікарем ОСОБА_7 , що склав та підписав даний висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп”яніння.
Доводи апелянта про те, що стан суб”єкта Лановецької комунальної центральної районної лікарні з 29 травня 2019 року припинено, а тому цей суб”єкт не мав права здійснювати свою діяльність, також не є переконливими, оскільки дана лікарня продовжує здійснювати свою діяльність, як КНП "Лановецька центральна районна лікарня", назва якої була змінена 30 травня того ж року, що, на думку судді апеляційного суду, не є підставою для визнання Висновку лікаря цієї лікарні про наявний у ОСОБА_1 стан алкогольного сп”яніння недійсним.
Що стосується тверджень ОСОБА_1 про те, що використання газоаналізаторів “Drager Alcotest 6820” на даний час не передбачено жодним нормативним документом, оскільки наказом МВС України №1052 від 26 грудня 2018 року втратив чинність наказ МВС України №33 від 01 березня 2010 року, який надавав право застосування цього приладу для виявлення стану алкогольного сп”яніння, то вони є безпідставними. ОСОБА_1 проходив огляд в медичному закладі за допомогою технічного приладу “Алконт”, а не за допомогою технічного приладу вказаного вище. 
Крім того, до переліку зареєстрованих та внесених до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення засобів, затвердженого наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, входить як газоаналізатор “Drager Alcotest 6820”, так і “Алконт 01сУ-U”, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп”яніння в медичному закладі, а тому сумнівів у результаті останнього, не викликає.
Твердження апелянта про те, що йому у медичному закладі безпідставно відмовили у взятті на аналіз кров для виявлення стану алкогольного сп”яніння, на увагу не заслуговують, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, а тому саме він визначає порядок та методику проведення дослідження. Обов`язковий забір крові передбачений тільки у випадку, якщо водій є учасником дорожнього руху, внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, а також для проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.
Доводи апелянта про те, що на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в медичному закладі не було, є надуманими, оскільки з долученого поліцейськими до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що протокол був складений у присутності вказаних свідків та ними підписаний. Також у їх присутності ОСОБА_1 відмовився підписувати вказаний протокол.
Необґрунтованими є твердження апелянта щодо порушення принципу безпосередності дослідження письмових пояснень свідків, оскільки це не перешкодило суду повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідити інші докази у справі, достовірно встановити обставини, що мають значення для справи та відповідно до ст.252 КУпАП дати їм належну правову оцінку.
Доводи ОСОБА_1 в скарзі про необхідність викликати в судове засідання лікаря, який проводив огляд на стан алкогольного сп”яніння, патрульних поліцейських, які складали дані адміністративні матеріали, а також перевірки правдивості письмових пояснень свідків, шляхом їх допиту в судовому засіданні є непереконливими, оскільки вони не викликані необхідністю з`ясування безпосередньо у вказаних осіб таких обставин, які з достовірністю встановлені здобутими по справі вищенаведеними доказами.
Таким чином, приходжу до остаточного висновку про те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин постанова судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2020 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, скаржником не наведено і апеляційною інстанцією не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя