Ухвала
 
07 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 521/5485/19
провадження № 61-11450ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В., 
 
розглянувши касаційну скаргу Медичного реабілітаційного центру «Тополя» Національної гвардії України на постанову Одеського апеляційного суду                               від 17 березня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Медичного реабілітаційного центру «Тополя» Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ від 13 грудня 2018 року       № 75 «Про підсумки проведення службового розслідування та покарання винних» в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності; визнати протиправним та скасувати наказ від 01 березня 2019 року № 42 про його звільнення з посади на підставі пункту 3 статті40 КЗпП України; поновити його на посаді заступника начальника Медичного реабілітаційного центру «Тополя» Національної гвардії України (далі - МРЦ «Тополя»); стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 березня 2019 року до дня постановлення рішення суду, виходячи з щомісячного розміру заробітної плати 13 800 грн, та моральну шкоду в розмірі 276 000 грн.
 
Малиновський районний суд м. Одеси рішенням від 07 червня 2019 року, з урахуванням ухвали суду від 21 січня 2020 року про виправлення описки, позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував наказ від 01 березня 2019 року № 42 про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України. Поновив ОСОБА_1 на посаді заступника начальника МРЦ «Тополя». Стягнув з МРЦ «Тополя» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 березня 2019 року до дня постановлення рішення суду в сумі 34 550,57 грн без урахування податків і зборів, та моральну шкоду в розмірі 2 000 грн, а всього 36 550,57 грн. В іншій частині позовних вимог відмовив. Допустив негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць у сумі 11 344,46 грн. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
 
Одеський апеляційний суд постановою від 17 березня 2020 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2019 року змінив, виклавши резолютивну частину в такій редакції. Позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував наказ від 01 березня 2019 року № 42 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника МРЦ «Тополя» на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України (систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором). Поновив ОСОБА_1 на посаді заступника начальника МРЦ «Тополя». Стягнув з МРЦ «Тополя» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 березня 2019 року до 07 червня 2019 року (дня постановлення судом першої інстанції рішення), в розмірі 34 550,57 грн, з відрахуванням із зазначеної суми податків та інших обов`язкових платежів, та моральну шкоду в розмірі 2 000 грн, а всього 36 550,57 грн. В частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу від 13 грудня 2018 року № 75 «Про підсумки проведення службового розслідування та покарання винних» про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відмовив.Вирішив питання про розподіл судових витрат.
 
28 липня 2020 року МРЦ «Тополя» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 17 березня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення і справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
МРЦ «Тополя» в касаційній скарзі зазначено про те, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду від 17 березня 2020 року складено 30 березня                2020 року та отримано заявником 22 квітня 2020 року, тобто у період введення на території України карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19.
Відповідно до пункту 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 наступного змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. 
Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 18 червня 2020 року № 731-ІХ (далі - Закон № 731-ІХ).
Враховуючи те, що повний текст оскаржуваної постанови складено 30 березня              2020 року, Закон № 731-ІХ набрав чинності 17 липня 2020 року, тому строк на касаційне оскарження судового рішення заявником не пропущено, так як закінчується через 20 днів після набрання чинності цим законом.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження постанови Одеського апеляційного суду                               від 17 березня 2020 року заявник вказує порушення апеляційним судом норм процесуального права, а саме - справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у даній справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Медичного реабілітаційного центру «Тополя» Національної гвардії України на постанову Одеського апеляційного суду від 17 березня 2020 року.
 
Витребувати з Малиновського районного суду м. Одеси цивільну справу № 521/5485/19 за позовом ОСОБА_1 до Медичного реабілітаційного центру «Тополя» Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
 	 	
 	С. Ю. Бурлаков	
 	 	
 	Є. В. Коротенко