Справа № 163/1465/20  Провадження №33/802/475/20 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія: ст.44-3 КпАП України	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду – Гапончук В.В.
з участю 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 ,
захисника – Мамченка І.О.,
розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1  на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 12 червня 2020 року щодо  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.443 КпАП України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.
Згідно з постановою  ОСОБА_1 18.04.2020 року близько 19:00 години по вулиці Прикордонників в селі Старовойтове Любомльського району Волинської області, здійснивши перетин державного кордону України в МАПП "Ягодин", відмовився від обов`язкової госпіталізації до обсерватора (ізолятора) по вулиці Володимирській 137 в місті Ковель Волинської області, чим порушив вимоги п.5 постанови КМУ від 11.03.2020 № 211 та вчинив правопорушення, передбачене ст.443 КпАП України..
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , просить постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення, а саме звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши  ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає у задоволенню з таких підстав.
Постанова судді Любомльського районного суду Волинської області від 12 червня 2020 року в частині факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст..44-3 КпАП України не оскаржується, а тому в силу ч.7 ст.294 КпАП України перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.
Разом з тим, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови апелянт вказує на те, що при призначенні адміністративного стягнення судом не було враховано ряд обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Посилаючись на дані обставини просить апеляційний суд скасувати оскаржувану постанову та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.
Такі посилання апелянта є слушними з наступних підстав.
Так, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КпАП України, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При цьому суд, за наявності підстав, повинен обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст.22 КпАП України, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.
Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
Апеляційний суд вважає, що дані вимоги Закону суддею першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, не дотримані.
Так, судом не в повній мірі були враховані обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, а саме - характер вчиненого правопорушення, яке, як встановлено судом, в даний час усунуте, те, що порушення не призвело до будь-яких негативних наслідків, не заподіяло шкоди іншим особам, особу порушника, який одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, його позитивні характеристики за місцем його проживання, а також ту обставину, що він здав кров для експрес тесту, який виявився негативним та пройшов обсервацію, шляхом самоізоляції на два тижні за місцем свого проживання.
Крім того з наданих  ОСОБА_1  відомостей вбачається, що останній офіційно не працевлаштований, а тому накладення на нього штрафу відобразиться на матеріальному достатку сім`ї правопорушника.
Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, вважаю, що в даному випадку, застосування щодо ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, є явно несправедливим.
За наведених вище обставин, суд прийшов до переконання, що правопорушника ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене 44-3 КпАП України, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст.22 КпАП України і обмежитись усним зауваженням. Відповідно провадження у справі закрити на підставі ч.2 ст.284 КпАП України.
На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КпАП України мети – виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – задовольнити.
Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 12 червня 2020 року щодо  ОСОБА_1  – змінити.
На підставі ст.22 КпАП України звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.44-3 КпАП України, обмежившись усним зауваженням.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук