Постанова
Іменем України
 
19 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 569/6008/19
провадження № 61-19644св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Кузнєцова В. О., 
суддів: Жданової В. С., Карпенко С. О., Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Приватне підприємство «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ», 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державний реєстратор Виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області Чернацька Оксана Володимирівна,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватного підприємства «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2019 року у складі судді Тимощука О. Я. та постанову Рівненського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Шимківа С. С., Боймиструка С. В., Ковальчук Н. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
 
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» (далі - ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державний реєстратор Виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області Чернацька О. В., про визнання права власності, посилаючись на те, що він є власником майнового права на квартиру, будівельний номер АДРЕСА_1, загальною проектною площею 58,82 кв.м, поверх шостий у першій секцій будинку – квартал житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1 , якому присвоєна адреса: АДРЕСА_1 . Майнове право йому належить на підставі договору пайової участі в будівництві № 33/1 від 14 березня 2016 року, укладеного між ним та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» (далі - ОК «ЖБК «Рівненська брама»), та рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2018 року у справі № 569/18451/17, яким було задоволено його позов до ОК «ЖБК «Рівненська брама» про захист прав споживачів та визнання майнових прав, заборону вчинення дій по передачі майнових прав, визнано його майнове право на квартиру за будівельним номером АДРЕСА_1 загальною проектною площею 58,82 кв.м на шостому поверсі в першій секції об`єкта (квартал житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1 ), а також заборонено ОК «ЖБК «Рівненська брама» та будь-яким іншим особам, у тому числі правонаступникам ОК «ЖБК «Рівненська брама», вчиняти       будь-які дії щодо передачі іншим особам майнових прав на зазначену квартиру.              В подальшому будівельний номер квартири АДРЕСА_1 було змінено на номер 34 відповідно до технічного паспорта. Восени 2018 року йому стало відомо про те, що ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» отримало право замість ОК «ЖБК «Рівненська брама» здійснювати будівництво кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромській та Гагаріна в місті Рівному, у зв`язку з чим він звернувся до ТОВ «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ», надав копію вищевказаного рішення суду та застеріг його від здійснення будь-яких дій щодо відчуження майнових прав на квартиру іншим особам, однак ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» повідомило йому про необхідність укладення нового договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, який передбачав здійснення доплати в розмірі 194 830 грн. Запропонований договір порушує його майнове право на квартиру, оскільки вартість майнових прав сплачена ним повністю і майнове право на квартиру визнане судовим рішенням. 04 лютого 2019 року він звернувся до ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» з листом, в якому просив надати документи для реєстрації права власності на квартиру, однак ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» не надало їх, а натомість, всупереч зазначеному судовому рішенню, зареєструвало за собою право власності на спірну квартиру, попередньо присвоївши їй номер АДРЕСА_2 . Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив скасувати державну реєстрацію права власності ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1754461956101) та визнати за ним право власності на вказану квартиру.
 
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2019 року позов задоволено. Скасовано державну реєстрацію права власності ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1754461956101. Визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1754461956101, квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2 (№ 34 - згідно з технічним паспортом, виготовленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Хмельницьким обласним Земельним Агентством» 17 жовтня     2016 року, та № 33 - згідно з рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2018 року у справі № 569/18451/17). Стягнуто з ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 6 944,50 грн.
 
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що позивач виконав свої зобов`язання та в повному обсязі сплатив пайовий внесок за договором пайової участі в будівництві № 33/1 від 14 березня 2016 року, укладеним між ним та ОК «ЖБК «Рівненська брама». Зазначені обставини встановлені рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2018 року у справі № 569/18451/17, тому не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи відповідно до частини четвертої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Оцінивши надані сторонами доказами, зокрема технічні паспорти з поверховими планами квартир, план розміщення квартири на шостому поверсі (додаток № 2 до договору пайової участі в будівництві № 33/1 від 14 березня 2016 року), врахувавши показання свідків, суд вважав доведеним той факт, що квартира АДРЕСА_2 та квартира АДРЕСА_3 є одним і тим же об`єктом нерухомості. Зареєструвавши за собою право власності на вищевказану квартиру, ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» порушило майнові права позивача, які підлягають поновленню шляхом визнання за ним права власності на спірну квартиру відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року апеляційні скарги ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» та Дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне» (далі - ДП «Градобуд-Рівне») залишено без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2019 року - без змін.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційних скарг не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права. В цій справі права ОСОБА_1 порушено шляхом невизнання відповідачем його права власності на квартиру АДРЕСА_2 , майнові права на яку вже визнано за ним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2018 року у справі № 569/18451/17. Тому обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не суперечить закону. Доводи апеляційної скарги ДП «Градобуд-Рівне» про порушення судом першої інстанції норм процесуального права і незалучення його до участі у справі не заслуговують на увагу, оскільки воно не має жодних майнових прав на спірну квартиру. 
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги.
 
У жовтні 2019 року ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
 
Касаційна скарга ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» мотивована тим, що суди неповно з`ясували обставини справи, не дослідили в повному обсязі доказів і не звернули уваги на те, що воно не було стороною укладеного між ОСОБА_1 та ОК «ЖБК «Рівненська брама» договору пайової участі в будівництві № 33/1 від 14 березня 2016 року, тому в нього відсутні будь-які зобов`язання перед позивачем. Будівництво спірної квартири АДРЕСА_2 було розпочато ДП «Градобуд-Рівне» в межах виконання угоди № 20 від 22 серпня 2007 року про дольову участь у будівництві житлових будинків з об`єктами соціально-культурного призначення на вулицях Костромській та Гагаріна в місті Рівному, укладеної між Управлінням капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради (Замовник), Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНОМЕ-ЄВРОБУД» (Інвестор 1) та ДП «Градобуд-Рівне» (Інвестор 2). 17 жовтня 2018 року воно уклало з ДП «Градобуд-Рівне» інвестиційний договір, за умовами якого зобов`язалося організувати фінансування та будівництво об`єкта інвестування на вулицях Костромській та Гагаріна в місті Рівному, а ДП «Градобуд-Рівне» - передати йому отримані під час укладення угоди № 20 від 22 серпня 2007 року та додаткових угод до неї майнові права на приміщення в об`єкті інвестування, які належать ДП «Градобуд-Рівне» на дату укладення цього договору. За актом від 30 січня 2019 року ДП «Градобуд-Рівне» передало йому у власність квартири, розташовані в І та II секціях об`єкта будівництва, в тому числі квартиру АДРЕСА_2 . При цьому ДП «Градобуд-Рівне» не передавало йому належних позивачу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , а ОК «ЖБК «Рівненська брама» - жодних майнових прав на об`єкти нерухомого майна. В цій справі належним відповідачем є ОК «ЖБК «Рівненська брама», однак позивач не заявляв вимог до нього. Матеріали справи не містять жодних доказів виконання обов`язків з будівництва об`єкта майнових прав ОК «ЖБК «Рівненська брама», а також доказів того, що квартира АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 є одним і тим самим об`єктом нерухомого майна. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2018 року у справі № 569/18451/17 зазначених обставин також не встановлено і воно не може бути підставою для виникнення у позивача права власності на спірну квартиру. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. Право власності на новостворене майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав та у який спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу. Позивач не надав доказів реєстрації за ним права власності на спірну квартиру, тому суди помилково застосували до спірних правовідносин статтю 392 ЦК України. 
 
Рух справи в суді касаційної інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                            від 08 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження в цій справі, витребувано її матеріали з Рівненського міського суду Рівненської області та зупинено дію рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2019 року до закінчення касаційного провадження.
 
02 грудня 2019 року справа № 569/6008/19 надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Позиція Верховного Суду.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України           (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
 
За змістом частин першої-п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;
 
Згідно з частиною першою статті 367, частиною першою статті 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V ЦПК України.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.
 
Судами встановлено, що 15 серпня 2014 року головою депутатської інвестиційної комісії Рівненської міської ради затверджено нову редакцію угоди про дольову участь у будівництві житлових будинків з об`єктами соціально-культурного призначення на вулицях Костромській та Гагаріна в місті Рівному № 20 від 22 серпня 2007 року, відповідно до якої Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради (замовник), Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНОМЕ-ЄВРОБУД» (інвестор 1) та ДП «Градобуд-Рівне» (інвестор 2) узгодили дольову участь у будівництві житлових будинків з об`єктами соціально-культурного призначення на земельній ділянці орієнтовною площею 4,7078 га на розі вулиць Костромьскої та Гагаріна в місті Рівному . 
 
Згідно з пунктом 3.7 вищевказаної угоди інвестор 2 отримує майнові права на 100 % житлових приміщень (квартир) в об`єкті інвестування інвестора 2. 
 
18 червня 2015 року між ДП «Градобуд-Рівне» (цедент) та ОК «ЖБК «Рівненська брама» (цесіонарій) було укладено договір уступки вимоги (цесії), за умовами якого ОК «ЖБК «Рівненська брама» набув належні ДП «Градобуд-Рівне» права та обов`язки інвестора 2, що відносяться до будівництва за угодою № 20 від 22 серпня 2007 року про дольову участь у будівництві житлових будинків з об`єктами соціально-культурного призначення на вулицях Костромській та Гагаріна в місті Рівному і додатковими угодами до неї, укладеними між Управлінням капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради, Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕНОМЕ-ЄВРОБУД» та ДП «Градобуд-Рівне». 
 
14 березня 2016 року між ОК «ЖБК «Рівненська брама» та ОСОБА_1 (пайовик) було укладено договір пайової участі в будівництві № 33/1, за умовами якого ОСОБА_1 вступив, а ОК «ЖБК «Рівненська брама» прийняв його в асоційовані члени кооперативу та пайову участь по будівництву кварталу житлової та громадської забудови по вулицях Костромській та Гагаріна в місті Рівному (об`єкт). ОСОБА_1 зобов`язався взяти пайову участь в будівництві кварталу житлової та громадської забудови по АДРЕСА_1 для реалізації статутної мети і завдань кооперативу з метою отримання у власність квартири, будівельний номер АДРЕСА_1 загальною проектною площею 58,82 кв.м на шостому поверсі в першій секції об`єкта. Кооператив зобов`язався організувати і забезпечити будівництво об`єкта та здачу його в експлуатацію, передати пайовику у власність квартиру, обумовлену цим договором, за умови повної (в розмірі 100 %) сплати пайовиком пайового внеску. 
 
Пунктом 2.1 договору пайової участі в будівництві № 33/1 від 14 березня 2016 року передбачено, що загальний розмір внеску пайовика складає 617 610 грн, що еквівалентно 22 790,04 доларам США згідно з курсом продажу долара США в Публічному акціонерному товаристві «Укргазбанк» на день укладення договору, з розрахунку 10 500 грн, що еквівалентно 387,45 доларів США, за один квадратний метр загальної площі квартири без внутрішніх оздоблювальних робіт.
 
У випадку, якщо після визначення фактичної площі квартири вона буде іншою, ніж проектна площа квартири, визначена даним договором, після замірів уповноваженої особи або організації, загальний розмір пайового внеску підлягатиме корегуванню кооперативом пропорційно збільшенню/зменшенню площі квартири, з розрахунку вартості будівництва 1 кв.м (пункт 2.7. договору пайової участі в будівництві №33/1 від 14 березня 2016 року).
 
Пунктом 2.8 договору пайової участі в будівництві № 33/1 від 14 березня 2016 року передбачено, що у випадку необхідності проведення доплати згідно з пунктом 2.7 цього договору кооператив направляє пайовику рахунок, який повинен бути оплачений протягом 10-ти днів.
 
Згідно з пунктом 3.1 договору пайової участі в будівництві № 33/1 від 14 березня 2016 року пайовик має право після повної оплати пайового внеску в порядку і строки, визначені цим договором, отримати від кооперативу довідку про здійснення повної оплати пайового внеску, яка підтверджує викуп пайовиком квартири - для оформлення права власності на квартиру.
 
За пунктом 3.4 договору пайової участі в будівництві № 33/1 від 14 березня 2016 року кооператив зобов`язаний закріпити квартиру за пайовиком згідно з додатком 2; організувати і забезпечити будівництво об`єкта та здачу його в експлуатацію в термін до 30 квітня 2016 року за умови належного виконання пайовиком своїх зобов`язань щодо здійснення пайового внеску.
 
Пунктами 4.1-4.4 договору пайової участі в будівництві № 33/1 від 14 березня 2016 року передбачена відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором.
 
Позивач сплатив встановлений пунктом 2.1 договору пайової участі в будівництві № 33/1 від 14 березня 2016 року пайовий внесок в розмірі 617 610 грн, що підтверджується квитанцією № 15642436 від 14 березня 2016 року. 
 
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2018 року у справі № 569/18451/17 було задоволено позов ОСОБА_1 до ОК «ЖБК «Рівненська брама» про захист прав споживачів та визнання майнових прав, заборону вчинення дій по передачі майнових прав, визнано майнове право ОСОБА_1 на квартиру за будівельним номером АДРЕСА_1 загальною проектною площею 58,82 кв.м на шостому поверсі в першій секції об`єкту (квартал житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1 ), а також заборонено ОК «ЖБК «Рівненська брама» та будь-яким іншим особам, у тому числі правонаступникам ОК «ЖБК «Рівненська брама», вчиняти будь-які дії щодо передачі іншим особам майнових прав на зазначену квартиру. 
 
17 жовтня 2018 року між ДП «Градобуд-Рівне» та ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» укладено інвестиційний договір, за яким ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» зобов`язалося організувати фінансування та будівництво об`єкта інвестування на вулицях Костромській та Гагаріна у місті Рівному, а ДП «Градобуд-Рівне» - передати ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» майнові права на приміщення в об`єкті інвестування, які належать ДП «Градобуд-Рівне» на дату укладення цього договору. 
 
01 листопада 2018 року між Управлінням капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради (замовник), ДП «Градобуд-Рівне» (інвестор) та ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» (генеральний підрядник) укладено договір генерального підряду, за умовами якого замовник зобов`язався здійснювати технічний нагляд на об`єкті (квартал житлової та громадської забудови на вулицях Костромській та Гагаріна в місті Рівному), а генеральний підрядник та інвестор - забезпечити виконання будівельних робіт з будівництва об`єкта, їх фінансування, прийняття виконаних робіт в порядку та на умовах, визначених цим договором. 
 
За актом приймання-передачі квартир № 1 від 30 січня 2019 року ДП «Градобуд-Рівне»  передало, а ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» прийняло квартири, розміщені в першій та другій секціях кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромській та Гагаріна в місті Рівному (І черга).  
 
На підставі вищевказаного акта приймання-передачі згідно з інвестиційним договором від 17 жовтня 2018 року ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» 18 січня 2019 року зареєструвало за собою право власності на квартиру загальною площею 61,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1754461956101), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна. 
 
04 січня 2019 року ОСОБА_1 направив ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» звернення, в якому просив надати йому документи, необхідні для реєстрації права власності на житлове приміщення - квартиру за будівельним номером АДРЕСА_1 (АДРЕСА_3 - відповідно до технічного паспорта) загальною проектною площею 58,82 кв.м на шостому поверсі в першій секції кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромській та Гагаріна в місті Рівному. 
 
У відповідь на звернення ОСОБА_1 . ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» запропонувало йому підписати договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру по АДРЕСА_3 , пунктом 2.2 якого передбачено, що загальна вартість договору та відповідно додаткової вартості майнових прав на дату укладення цього правочину становить 170 578 грн.
 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
 
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
 
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
 
У статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
 
Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
 
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.
 
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
 
Згідно з положеннями статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.
 
Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачено лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, в якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо це право не визнається іншою собою, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
 
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
 
Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
 
Отже, порядок набуття права власності на об`єкт нерухомого майна після прийняття такого об`єкта в експлуатацію визначений законом.
 
Майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами (стаття 190 ЦК України).
 
Майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.
 
Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, необхідними й достатніми для засвідчення правомочності його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.
 
Захист майнових прав здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.
 
Виникнення права власності на новостворений об`єкт нерухомості на підставі судового рішення зазначеними нормами ЦК України не передбачено.
 
Отже, враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.
 
Вказані правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, від 24 червня 2015 року у справі                      № 6-318цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1858цс15, від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог.
 
Однак ні суд першої інстанції, ні апеляційний суд не застосували належним чином вищенаведені норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та не врахували, що в цій справі ОСОБА_1 пред`явив позов з підстав, передбачених статтею 392 ЦК України, та просив скасувати державну реєстрацію права власності ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1754461956101) і визнати за ним право власності на це майно. Вимога про визнання права власності взагалі не підлягає задоволенню, а вказане право - захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України, оскільки позивач отримав лише право на набуття права власності, а не саме право власності на нерухоме майно, тобто право власності на спірне нерухоме майно в нього у встановленому законом порядку не виникло. 
 
При цьому позовних вимог щодо незаконності інвестиційного договору від 17 жовтня 2018 року та акта приймання-передачі квартир № 1 від 30 січня 2019 року, укладених між ДП «Градобуд-Рівне» та ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ», на підставі яких було проведено державну реєстрацію права власності ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» на спірну квартиру, позивач в цій справі не заявляв і презумпцію правомірності набуття відповідачем права власності на спірне майно не спростував.
 
Згідно з пунктом 6.1 вищевказаного договору пайової участі в будівництві № 33/1 від 14 березня 2016 року, укладеного між ОК «ЖБК «Рівненська брама» та ОСОБА_1 , оформлення права власності здійснюється після здачі об`єкта (квартал житлової та громадської забудови на вулицях Костромській та Гагаріна в місті Рівному) в експлуатацію, виготовлення технічної документації на об`єкт та представлення пайовиком довідки про здійснення повної оплати пайового внеску, підписання сторонами акта приймання-передачі квартири, що підтверджують його право на отримання квартири.
 
Умовами вищевказаного договору ОК «ЖБК «Рівненська брама» та ОСОБА_1 узгодили взаємні права та обов`язки, а також відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань. В договорі відсутня умова про можливість набуття пайовиком права власності на квартиру у випадку порушення кооперативом своїх обов`язків, але передбачені інші правові наслідки такого порушення.
 
Однак в цій справі позивач не заявляв будь-яких вимог до ОК «ЖБК «Рівненська брама», з яким він перебував у договірних відносинах щодо придбання спірного нерухомого майна і який не виконав своїх договірних зобов`язань.
 
Крім того, позивач не довів наявності в ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» обов`язку нести відповідальність за зобов`язаннями ОК «ЖБК «Рівненська брама».
 
За таких обставин пред`явлені ОСОБА_1 позовні вимоги до ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ», з яким у нього не було договірних відносин, про визнання за ним права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1754461956101), не підлягають задоволенню.
 
Правові підстави для задоволення вимог позивача про скасування державної реєстрації права власності ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» також відсутні, оскільки ці вимоги є похідними від вимог про визнання права власності.
 
Враховуючи викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову є помилковими.
 
Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
 
Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушено норми процесуального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.
 
Щодо розподілу судових витрат.
 
Згідно з частиною першою статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, зокрема з резолютивної частини із зазначенням у ній розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
За подання апеляційної та касаційної скарг ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» сплатило судовий збір в загальному розмірі 24 304,75 грн. Тому у зв`язку з відмовою в позові ці грошові кошти підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. 
 
Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Приватного підприємства «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» задовольнити.
 
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2019 та постанову Рівненського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року скасувати і ухвалити нове рішення.
 
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державний реєстратор Виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області Чернацька Оксана Володимирівна, про визнання права власності відмовити.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» 24 304 (двадцять чотири тисячі триста чотири) грн 75 коп. судових витрат, понесених на сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	В. О. Кузнєцов  	
Судді:	В. С. Жданова   С. О. Карпенко  	
 	                                   В. А. Стрільчук	
 	 	
 	М. Ю. Тітов