33/804/482/20 
                                                                                221/1160/20 
                                               
                                                П О С Т А Н О В  А
                                                      І м е н е м    У к р а ї н и 

    10 вересня 2020 року                                                                                               м. Маріуполь
                               м. Маріуполь
        Суддя Донецького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши апеляційну скаргу   захисника Литвиненко Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Волноваського районного суду  Донецької області  від  15 квітня  2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючий, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у скоєнні  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі  17 000 грн без конфіскації знарядь виробництва і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення. Стягнуто судовий збір у сумі 420,40 грн,

Короткий зміст  оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

       Згідно постанови судді, 11 лютого 2020 року близько 14.30 години під час перевірки на КПВВ «Гнутове» автомобіля Рено Трафік, номерний знак НОМЕР_1 виявлено здійснення ОСОБА_1 перевезень пасажирів між блокпостами другого та першого рубежу в бік тимчасово окупованої території України, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності та без наявності ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, його дії кваліфіковано за ч.1 ст.164 КУпАП.

Постановою  Волноваського районного  суду Донецької області від 15 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним  у вчинення адміністративного  правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та  підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі  17 000 грн.  без конфіскації знарядь виробництва і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

       В апеляційній скарзі захисник Литвиненко Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку  із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування зазначених вимог вказує, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості оскаржити постанову у встановлений законом строк, оскільки мешкає на тимчасово непідконтрольній України території, а з 12 березня 2020 року були введені заходи щодо запобігання поширенню коронавірусу.
Щодо незаконності постанови судді зазначає, що ОСОБА_1 11 лютого 2020 року при виїзді з Маріуполя був зупинений кількома особами похилого віку, які попросили підвезти їх до м.Шахтарськ, при цьому вони компенсують витрати на пальне в розмірі 200 грн. Але це одиничний факт, а не систематична діяльність, яка має здійснюватися протягом певного періоду часу. Крім того, документально не зафіксовано факт отримання ОСОБА_1 коштів за перевезення пасажирів, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.
Крім того, звертає увагу, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять будь-яких інших доказів в розумінні ст.251 КУпАП на підтвердження здійснення ОСОБА_1 самостійної, ініціативної, зокрема, систематичної господарської діяльності, а тому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Оскільки з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення минуло більше трьох місяців, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Захисник  Литвиненко Н.В.  в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути провадження  у її відсутності на апеляційних вимогах наполягала,  ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду провадження, про причини не явки  суд не повідомив.   
Мотиви суду
Перевіривши матеріали справи у межах апеляційних вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Литвиненко Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню з наступних підстав.
Особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання не з`явилися, про дату та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином. Від останньої надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. 
Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції присутній не був, копію постанови отримати не міг, оскільки проживає в місті Шахтарськ, а з березня 2020 року були введені заходи щодо запобігання поширенню коронавірусу, а тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин. 
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.ст.252,280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вважаю, що наведені  вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не  виконані.
Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне  правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та ін.
Як встановлено з матеріалів справи, суддя суду першої інстанції прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_1 .

Проте з таким висновком не можна погодитися. В протоколі про адміністративне правопорушення №0162 від 11 лютого 2020 року зазначено, що ОСОБА_1 здійснив перевезення пасажирів з м.Маріуполь до м. Шахтарськ за  грошову  винагороду.  Згідно пояснень ОСОБА_1 , він їхав з м. Маріуполя до м. Шахтарськ , вздовж дороги стояла група осіб похилого віку, які, як виявилося, направлялися також до м. Шахтарська. Вони попросили підвезти  їх, він погодився   та запропонував  їм компенсувати  йому витрати  за пальне в сумі 200 грн.
Відповідальність за ст. 164  ч.1 КУпАП  передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), -
Ні протокол про адміністративне правопорушення, ні тим більше пояснення самого ОСОБА_1 не містять об`єктивних даних про наявність в діях останнього складу інкримінованого правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП, тобто  систематичного здійснення  господарської діяльності  з перевезення пасажирів  за винагороду. Навпаки  пояснення  ОСОБА_1 свідчать про  одноразовість  переведення  до м. Шахтарська  двох пасажирів похилого віку, які погодилися  дати йому гроші, компенсувавши витрати на ГСМ. Будь-яких інших доказів, визначених ст.251 КУпАП, зокрема  пояснень  пасажирів,  відомостей про   систематичний перетин ОСОБА_1   лінії розмежування  між Україною  та  ДНР,  навіть відомостей  на підтвердження  отримання  грошової винагороди ОСОБА_1 ,  які б могли спростувати пояснення ОСОБА_1 матеріали справи не містять. 
Суд не може взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що буде порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагальності.  На підставі викладеного, з урахуванням ст. 62 Конституції України, згідно якої обвинувачення  не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику Литвиненко Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Волноваського районного суду  поля Донецької області  від  15 квітня  2020 року.
Апеляційну скаргу захисника Литвиненко Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити. Постанову судді Волноваського районного суду Донецької області від 15 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1   - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: