УХВАЛА

28 липня 2020 року 
м. Київ

Справа №  911/1133/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О. В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Могил С. К., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Фермерського господарства "Колосок"
на рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2019 (суддя Чонгова   С. І.) 
і постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 (головуючий суддя Кравчук Г. А., судді Агрикова О. В., Євсіков О. О.) 
у справі № 911/1133/19
за позовом Фермерського господарства "Колосок"
до Полого-Вергунівської сільської ради
про визнання права власності на земельну ділянку  
за участю Прокурора Київської області  
ВСТАНОВИВ:
08.08.2019 рішенням Господарського суду Київської області, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020, у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
07.07.2020 скаржник надіслав безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2019 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 у справі №   911/1133/19. 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 10.07.2020 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ   О.   В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Могил С. К.
За результатами перевірки матеріалів поданої касаційної скарги Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2019 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 у справі №   911/1133/19 і в обґрунтування цієї відмови зазначає про таке. 
Згідно із пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України, яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Таким чином, правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають вимогам вищенаведеної статті 129 Конституції України та узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини.
Положеннями частини сьомої статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлено у розмірі                2 102 грн.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, ціна позову визначається вартістю майна.

Предметом позову у цій справі є визнання права власності на земельні ділянки.
Як зазначив місцевий господарський суд, позивач у позовній заяві зазначив, що ціна позову розрахована на підставі нормативно-грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення з урахуванням коефіцієнта індексації на території села Пологи-Вергуни Переяслав-Хмельницького району Київської області згідно довідки від 12.01.2019 № 73 Полого-Вергунівської сільської ради і складає 26 464 грн за 1 гектар. 
Як убачається з позовних вимог, позивач заявив вимоги щодо визнання права власності на земельні ділянки загальною площею 14,1242? гектарів.  
А отже, ціна позову складає 373   782,83 грн, що менше ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2020 році (2   102 грн х 500 = 1   051 000 грн). 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а)   касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у справах з ціною позову, що не перевищує п?ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Касаційна скарга не містить обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а", "б", "в" і "г" пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Викладені у касаційній скарзі доводи зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 Господарського процесуального кодексу України). 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у цій справі, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин, керуючись статтями 12, 163, 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства "Колосок" на рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2019 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 у справі №   911/1133/19.
2. Матеріали касаційної скарги повернути скаржникові разом із доданими до неї додатками. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                О. В. Случ 

Судді                                                                                          Н. О. Волковицька   

С. К. Могил