ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року	Львів	Справа № 380/2180/20 пров. № А/857/7356/20	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого судді                                                    Ніколіна В.В.
суддів                                                                         Гінди О.М., Качмара В.Я.
за участі секретаря судового засідання         Кітраль Х.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року (суддя - Карп`як О.О., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

                                                        ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в березні 2020 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо не розгляду заяви позивача від 03.02.2020 та неповідомлення про прийняте рішення за наслідком розгляду заяви, необґрунтованого віднесення запитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом та ненадання інформації на запит позивача від 26.02.2020; зобов`язати відповідача невідкладно розглянути у відповідності до вимог Законів України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», «Про інформацію», «Про звернення громадян» заяву від 03.02.2020 та журналістський запит від 26.02.2020; зобов`язати відповідача повідомити про наслідки розгляду звернення щодо призначення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни слідчим Кам`янка-Бузького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області по запиту - надати запитувану інформацію про особу слідчого Кам`янка-Бузького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області, що вчинив порушення вимог статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) - не вніс відомості, викладені у заяві від 12.06.2019 до ЄРСР; повідомити номер наказу та дату призначення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни слідчим Кам`янка-Бузького ВП; у випадку не призначення службового розслідування за вказаним фактом, повідомити причини порушення вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» та наказу МВС від 07.11.2018 №893, яким затверджено «Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що викладене у його заяві прохання призначити службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни слідчим Кам`янка-Бузького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області залишилось не розглянутим, відповідь на заяву про призначення чи не призначення службового розслідування позивач не отримав, про прийняте рішення його не повідомлено. Також позивач вважає, що на його журналістський запит від 26.02.2020 жодної запитуваної інформації про особу, номер наказу та дату призначення службового розслідування або не призначення такого за вказаним фактом і повідомлення причин порушення вимог Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» не надано, а сама відповідь на запит здійснена з порушенням вимог чинного законодавства. Також вказує, що при розгляді його заяви від 03.02.2020 відповідачем порушено вимогу щодо надання відповіді за підписом керівника органу, якому скерована заява, надавши йому відповідь за підписом ОСОБА_2 , який не має статусу особи, що виконує обов`язки начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у справі №380/2180/20 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на обставини, викладені у позовній заяві,  яким суд першої інстанції не надав належної правової оцінки. Крім того, наголошує, що судом першої інстанції безпідставно продовжено відповідачу строк на подання відзиву на адміністративний позов з покликанням на карантинні заходи, запроваджені нормативними актами України.
Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, прийнятим з врахуванням всіх обставини справи та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 03.02.2020 позивач скерував на адресу Головного управління Національної поліції у Львівській області заяву, у якій вказав, що 26.11.2019 слідчий суддя Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області у справі №446/1771/19 постановив ухвалу, якою зобов`язав  слідчий відділ Кам`янка - Бузького ВП ГУ НП у Львівській області внести до ЄРДР відомості згідно заяви ОСОБИ-1 від 12.06.2019. Тому просив письмовим наказом призначити службове розслідування за фактом порушення слідчим Кам`янка - Бузького ВП ГУ НП у Львівській області вимог частини першої статті 214 КПК України щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення. Вищезазначена заява зареєстрована за №Ж-227/Оп від 03.02.2020.
У відповідь на вищезазначену заяву (а також і інші звернення позивача:№Ж-5 від 04.02.2020, Ж-231/Оп від 03.02.2020, Ж-6 від 04.02.2020, Ж-228/Оп від 03.02.2020, Ж-7-від 04.02.2020, Ж229/Оп від 03.02.2020, Ж-8 від 04.02.2020, Ж-230/Оп від 03.02.2020, Ж-9 від 04.02.2020, Ж-227/Оп від 03.02.2020, Ж-10 від 04.02.2020, Ж-226/Оп від 03.02.2020) позивачу скеровано відповідь за підписом начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області Ткачика А. від 27.02.2020 (№Ж-5/16/02/20, Ж-6/16/02/20, Ж-7/16/02/20, №8/16/02/20, Ж-9/16/02/20, 10/16/02/20). У відповіді за результатами розгляду заяви від 03.02.2020 вказано, що проведеною перевіркою встановлено, що факти, наведені у зверненнях позивача щодо бездіяльності працівників Кам`янка - Бузького ВП ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у відповідності до ухвал суду не знайшли свого підтвердження. Інформували, що подана ним заява від 23.12.2019 в Кам`янка - Бузький ВП ГУ НП зареєстрована в Інформаційно - телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за №6311. Розгляд матеріалів керівництвом Кам`янка - Бузького ВП доручено для перевірки дільничному офіцеру поліції, однак зазначено, що у випадку встановлення в ході розгляду матеріалів ознак кримінального правопорушення необхідно скерувати до органу досудового розслідування для подальшого внесення відповідних відомостей до ЄРДР. В подальшому заявник звернувся в Кам`янка - Бузький районний суд Львівської області зі скаргою на бездіяльність СВ Кам`янка - Бузького ВП, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданою ним заявою. За результатами поданої заяви слідчим суддею Кам`янка - Бузького районного суду винесено ухвалу, якою зобов`язано СВ Кам`янка - Бузького ВП внести відомості до ЄРДР поданої заяви від 23.12.2019. На виконання ухвали Кам`янка - Бузького районного суду слідчим підрозділом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 336 Кримінального кодексу України (далі - КК України). На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, проводяться слідчі (розшукові) та процесуальні дії, зокрема виконуються вказівки СУ ГУ НП у Львівській області, надані в порядку статті 39 КПК України, за результатами виконання яких буде прийнято рішення відповідно до вимог чинного законодавства. З приводу невнесення СВ Кам`янка - Бузьким ВП до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ухвал Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області №446/2366/18 та №446/1771/19 повідомляють, що надання інформації щодо фактичних даних вищезазначених ухвал не надається можливим, оскільки заявник не є учасником кримінальних проваджень. Крім того, повідомили що ухвали Кам`янка - Бузького районного суду №446/1593/19, №446/2349/18, №446/2350/18 в Кам`янка -Бузький ВП не надходили, що підтверджується оглядом журналу вхідної кореспонденції Кам`янка - Бузького ВП ГУ НП у Львівській області.
Позивач 26.02.2020 скерував запит Начальнику ГУ НП у Львівській області (зареєстрований 27.02.2020 за №Ж-142/зі) у якому  на підставі Закону України «Про інформацію» просив надати інформацію: згідно вимог пункті 4-5 частини четвертої статті 31 Закону України «Про інформацію» надати інформацію про особу слідчого Кам`янка - Бузького ВП ГУ НП у Львівській області, що вчинив порушення вимог статті 214 КПК України, не вніс відомості, викладені в заяві від 12.06.2019 до ЄРДР, вчинив незаконні дії та порушив права та свободи людини; повідомити номер наказу та дату призначення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни слідчим Кам`янка - Бузького ВП ГУ НП у Львівській області; у випадку не призначення службового розслідування за вказаним фактом, просив повідомити причини порушення вимог Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» та Наказу МВС від 07.11.2018 №893, яким затверджено положення «Про порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України».
У відповідь на запит від 26.02.2020 (зареєстрований 27.02.2020 за №Ж-142/зі) відповідач надав відповідь листом від 04.03.2020 (№Ж-28/зі/16/02-20, Ж-29/зі/16/02-20, Ж-30/зі/16/02-20, Ж-31/зі/16/02-20, Ж-32/зі/16/02-20) наступного змісту - «У Слідчому управлінні Головного управління Національної поліції у Львівській області в межах компетенції розглянуто журналістські запити від 26.02.2020 року. Встановлено, що доводи викладені у запитах вже були предметом розгляду Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області  про що позивачу було скеровано відповідь за вих. № Ж-5/16/02/20; Ж-6/16/02/20; Ж-7/16/02/20; Ж-7-16-02/20; Ж-8/16/02/20; Ж-9/16/02/20; Ж-10/16/02/20 від 27.02.2020 року».
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не розгляду заяви від 03.02.2020 та не повідомлення про прийняте рішення за наслідком розгляду заяви, необґрунтованого віднесення запитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом та ненадання інформації на запит позивача від 26.02.2020, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Рішення суду першої інстанції мотивоване безпідставністю позовних вимог та відсутністю підстав для їх задоволення.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про інформацію» (далі - Закон №2657), кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» (далі - Закон №393/96-ВР) передбачено право громадян  України  на звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
За визначенням статті 3 цього Закону заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.
Звернення, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення; у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями (стаття 7 вказаного Закону).
За приписами статей 15 та 18 Закону №393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Статтею 19 Закону №393/96-ВР передбачено, що органи державної влади зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.
Відповідно до статті 20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
З матеріалів справи встановлено, що позивач 03.02.2020 подав заяву до Головного управління Національної поліції у Львівській області  №Ж-227/Оп), у якій просив письмовим наказом призначити службове розслідування за фактом порушення слідчим Кам`янка - Бузького ВП ГУ НП у Львівській області вимог частини першої статті 214 КПК України щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, просив повідомити про наслідки розгляду заяви та прийняте рішення у встановлений законом строк.
У відповідь на заяву позивача від 03.02.2020 №Ж-227/Оп та інші запити відповідач надав відповідь наступного змісту: «У Слідчому управлінні Головного управління Національної поліції у Львівській області розглянуто заяви щодо можливого порушення службової дисципліни працівниками Кам`янка-Бузького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області. Проведеною перевіркою встановлено, що факти наведені у зверненнях щодо бездіяльності Кам`янка-Бузького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області, яка полягала у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до ухвал суду не знайшли свого підтвердження. Подана позивачем заява від 23.12.2019 в Кам`янка-Бузький ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області зареєстрована в Інформаційно - телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за №6311. Розгляд матеріалів доручено для перевірки дільничному офіцеру поліції, однак зазначено, що у випадку встановлення в ході розгляду матеріалів ознак кримінального правопорушення необхідно скерувати до органу досудового розслідування для подальшого внесення відомостей до ЄРДР. В подальшому на виконання ухвали Кам`янка-Бузького районного суду слідчим підрозділом внесено відомості до ЄРДР заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 336 КК України. На момент надання відповіді досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, проводяться слідчі (розшукові) та процесуальні дії, зокрема, виконуються вказівки Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області, надані в порядку статті 39 КПК України за результатами виконання яких буде прийнято обґрунтоване рішення відповідно до вимог чинного законодавства. З приводу невнесення СВ Кам`янка-Бузького ВП до ЄРДР ухвал Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області №446/2366/18 та № 446/1771/19 відповідач повідомив, що надання інформації щодо фактичних даних вищезазначених ухвал не надається можливим, оскільки позивач не є учасником кримінальних проваджень. Крім того, повідомлено, що ухвали Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області №446/1593/19, №446/2349/18, №446/2350/18 в Кам`янка-Бузький ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області не надходили, що підтверджується оглядом журналу вхідної кореспонденції  Кам`янка-Бузького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області.
Відповідач у відзиві на адміністративний позов вказує, що в ході проведення перевірки отримано пояснення заступника начальника ВП - начальника СВ Кам`янка - Бузького ВП ГУ НП у Львівській області майора поліції Буту О.М. та встановлено, що проаналізувавши вхідну кореспонденцію та матеріали ІТС ІПНП, які надходили в слідче відділення Кам`янка - Бузького ВП, ухвала слідчого судді №446/1771/19 від 26.11.2019 надійшла в слідче управління 24.01.2020. Відповідно до вказаної ухвали суду слідчим відділенням внесено відомості за заявою ОСОБА_3 про те, що в період часу з 2012 представники територіальної громади м. Кам`янка - Бузька неналежно виконували свої службові обов`язки щодо охорони майна розформованої військової частини НОМЕР_1 .
Аналогічна інформація наведена у довідці за результатами розгляду скарг ОСОБА_1 від 27.02.2020, яку долучено відповідачем до відзиву на адміністративний позов.
Крім того, колегія суддів зауважує, що пунктом 5 частини першої статті 3 КПК України встановлено, що досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
У частині другій статті 214 КПК України, зокрема, передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Таким чином, інформацією, яка містить таємницю досудового розслідування, є та, яку було створено або одержано відповідачем у кримінальному провадженні після внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Доступ до такої інформації мають учасники кримінального провадження та інші особи.
Так, КПК України регламентує спеціальний порядок доступу (ознайомлення) учасників кримінального провадження з інформацією, створеною (одержаною) у ході досудового розслідування та судового провадження відповідної кримінальної справи. А тому доступ учасників кримінального провадження, до яких належить, зокрема, адвокат, до інформації, створеної (одержаної) у ході досудового розслідування, забезпечується в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.  Інші особи, які не є учасниками кримінального провадження, можуть реалізувати своє право на отримання відповідної інформації за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 222 КПК України.
Відповідно до статті 222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.
Отже запитувана інформація, яку просив надати позивач у своїх запитах, є наслідком проведення досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні та містить таємницю досудового розслідування, отримати яку позивач може виключно в порядку, визначеному частиною першою статті 222 КПК України.
Відтак, звернення позивача від 03.02.2020 №Ж-227/Оп стосувалось призначення службового розслідування за фактом порушення слідчим Кам`янка - Бузького ВП ГУ НП у Львівській області вимог частини першої статті 214 КПК України щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за ухвалою від 26.11.2019 у справі №446/1771/19 (за заявою ОСОБА_3 ). та просив повідомити про наслідки розгляду заяви та прийняте рішення у встановлений законом строк. У відповідь на вказане звернення надано відповідь про те, що проведеною перевіркою встановлено, що факти наведені позивачем у зверненнях щодо бездіяльності працівників Кам`янка - Бузького ВП ГУНП у Львівській області яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР у відповідності до ухвал суду не знайшли свого підтвердження. З приводу невнесення СВ Кам`янка-Бузького ВП до ЄРДР ухвал Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області №446/2366/18 та №446/1771/19 відповідач повідомив, що надання інформації щодо фактичних даних вищезазначених ухвал не надається можливим, оскільки позивач не є учасником кримінальних проваджень.
Судом встановлено, що ухвала слідчого судді №446/1771/19 від 26.11.2019 надійшла в слідче управління 24.01.2020 та слідчим відділенням внесено відомості за заявою ОСОБА_3 , доказів того, що позивач є учасником вказаного кримінального провадження суду не подано.
Таким чином, обґрунтованими є доводи відповідача про те, що позивач може отримати інформацію в межах кримінального провадження, у якому він не є учасником виключно в порядку визначеному частиною першою статті 222 КПК України.
Відтак, відповідь Головного управління Національної поліції у Львівській області на заяву позивача від 03.02.2020 №Ж-227/ОП є достатньою та вичерпною, надана відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства України.
Крім того, як вже було зазначено вище, 26.02.2020 ОСОБА_1 звернувся з журналістським запитом на ім`я начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якому просив надати наступну інформацію: згідно вимог пунктів 4,5 частини четвертої статті 31 Закону України «Про інформацію» просив надати інформацію про особу слідчого Кам`янка-Бузького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області, що вчинив порушення статті 214 КПК України, не вніс відомості, викладені у заяві від 12.06.2019 до ЄРДР, вчинив незаконні дії та порушив права та свободи людини; номер наказу та дату призначення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни слідчим Кам`янка-Бузького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області; у випадку не призначення службового розслідування за вказаним фактом, прошу повідомити причини порушення вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» та наказу МВС від 07.11.2018 №893, яким затверджено положення  «Про порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України».
У відповідь на  запит від 26.02.2020 (вх. №Ж-142/зі від 27.02.2020) відповідач повідомив, що доводи, викладені у запитах, вже були предметом розгляду Слідчого управління  Головного управління Національної поліції у Львівській області про що позивачу скеровано відповідь за вих. №Ж-5/16/02/20, №Ж-6/16/02/20, №Ж-7/16/02/20, №Ж-8/16/02/20, №Ж-9/16/02/20, №Ж-10/16/02/20 від 27.02.2020 .
Відповідь від 27.02.2020 (№Ж-5/16/02/20, Ж-6/16/02/20, Ж-7/16/02/20, №8/16/02/20, Ж-9/16/02/20, 10/16/02/20) містить наступне: «У слідчому управлінні Головного управління Національної поліції у Львівській області, розглянуто у межах компетенції Ваші заяви, щодо можливого порушення службової дисципліни працівниками Кам`янка - Бузького ВП ГУ НП у Львівській області.  Проведеною перевіркою встановлено, що факти, наведені у Ваших зверненнях щодо бездіяльності працівників Кам`янка - Бузького ВП ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у відповідності до ухвал суду не знайшли свого підтвердження. Інформуємо, що подана Вами заява від 23.12.2019 в Кам`янка - Бузький ВП ГУ НП зареєстрована в Інформаційно - телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за №6311. Розгляд матеріалів керівництвом Кам`янка - Бузького ВП доручено для перевірки дільничному офіцеру поліції, однак зазначено, що у випадку встановлення в ході розгляду матеріалів ознак кримінального правопорушення необхідно скерувати до органу досудового розслідування для подальшого внесення відповідних відомостей до ЄРДР. В подальшому Ви звернулись в Кам`янка - Бузький районний суд Львівської області зі скаргою на бездіяльність СВ Кам`янка - Бузького ВП, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданою Вами заявою. За результатами поданої заяви слідчим суддею Кам`янка - Бузького районного суду винесено ухвалу, якою зобов`язано СВ Кам`янка - Бузького ВП внести відомості до ЄРДР поданої заяви від 23.12.2019. На виконання ухвали Кам`янка - Бузького районного суду слідчим підрозділом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 336 КК України. На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, проводяться слідчі (розшукові) та процесуальні дії, зокрема виконуються вказівки СУ ГУ НП у Львівській області, надані в порядку статті 39 КПК України, за результатами виконання яких буде прийнято обґрунтоване рішення відповідно до вимог чинного законодавства. З приводу невнесення СВ Кам`янка - Бузьким ВП до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ухвал Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області №446/2366/18 та №446/1771/19 повідомляємо, що надання інформації щодо фактичних даних вищезазначених ухвал не надається можливим, оскільки Ви не є учасником кримінальних проваджень. Крім того, повідомляємо, що ухвали Кам`янка - Бузького районного суду №446/1593/19, №446/2349/18, №446/2350/18 в Кам`янка -Бузький ВП не надходили, що підтверджується оглядом журналу вхідної кореспонденції Кам`янка - Бузького ВП ГУ НП у Львівській області».
Відповідно до частини другої статті 8 Закону №393/96-ВР не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону.
Відповідно до пункту 18 Розділу ІV Наказу МВС України від 15.11.2017 №930 «Про затвердження Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України» не розглядаються повторні звернення до одного й того  самого органу, від одного й того  самого громадянина, з одного й того  самого  питання, якщо перше звернення вирішено по суті.
З огляду на вищенаведене, відповідь на звернення позивача від 26.02.2020 (зареєстрована від 27.02.2020 №Ж-142/Зі) надана відповідачем 04.03.2020 з дотриманням вимог Закону №393/96-ВР.
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач довів законність своїх дій та спростував доводи позивача, викладені у адміністративному позові з цього питання.
Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно продовжено відповідачу строк на подання відзиву на адміністративний позов, колегія суддів вважає надуманими та необґрунтованими, оскільки Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (з урахуванням постанови від 25.03.2020 №239), відповідно до якої установлено з 12.03.2020 до 22.05.2020 на усій території України карантин. Крім того, відповідно до розділу VI  «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 02.04.2020 №540- ІХ КАС України доповнено пунктом 3 такого змісту: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Таким чином, у суду першої інстанції були наявні підстави для  продовження відповідачу процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву у зв`язку із карантинними заходами, запровадженими нормативними актами України.
Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, в апеляційній скарзі не зазначено. 
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження позивача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені позивачем в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Керуючись частиною третьою статті 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд, -
                                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.    

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 21 вересня 2020 року.