ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 340/109/19
адміністративне провадження № К/9901/18634/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В. 

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №340/109/19
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю редакційно-видавниче об`єднання "Новоукраїнські новини" про зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою   ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року (суддя-доповідач - Кармазина Т.М.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року (колегія суддів у складі головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач), суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.  ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просила визнати протиправним та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області змінити дату призначення пенсії по старості на пільгових умовах по Списку №2 ОСОБА_1 з 26 листопада 2015 року на 15 вересня 2014 року і провести перерахунок пенсії з 15 вересня 2014 року.
2. Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року позовну заяву повернуто позивачу оскільки адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом.
3. Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.
4. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року залишено без змін ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року.
5. Рішення суду апеляційної інстанції аргументовано тим, що  про порушення свого права позивачка дізналася в жовтні 2014 року, а з позовом до суду звернулася 11 січня 2019 року. тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
6. Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким визнати причини пропуску позивачкою строку  на звернення до суду поважними та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
7. Касаційна скарга аргументована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не надали належної оцінки тому, що 25.04.2017 року позивачка дізналась, що їй було перераховано на картковий рахунок пенсію в сумі 16291,16 грн. При цьому, у даний період в провадженні Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області перебували справи №396/1353/16-а та №396/1465/16-а щодо правомірності призначення їй пенсії, одна з яких була залишена без розгляду, а інша за її апеляційною скаргою була їй повернута.
Касатор вказала, що на протязі 2017-2018 років вона двічі перебувала за кордоном, що також унеможливлювало їй своєчасно звернутись з даним позовом. Крім того, після виплати їй пенсії 25.04.2017 року спір щодо виплати та призначення їй пенсії тривав, так як Новоукраїнське об`єднане управління Пенсійного фонду України звернулось у червні 2017 року з адміністративним позовом (справа №П/811/897/17) до товариства з обмеженою відповідальністю редакційно-видавниче об`єднання "Новоукраїнські новини" про стягнення заборгованості з витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Справа була зупинена до вирішення справи №П/811/2039/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю редакційно-видавниче об`єднання "Новоукраїнські новини" до Новоукраїнського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення від 09.03.2017 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . Даний спір закінчився лише після перегляду справи №П/811/2039/17 Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом, рішення якого набрало законної сили 11.07.2018 року.
Касатор також звертає увагу, що з 16.09.2018 року по 01.12.2018 року вона перебувала за кордоном, що вказує на поважність причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом.
8. Верховний Суд ухвалою від 14 серпня 2019 року відкрив провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року.
9. Відповідач надав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
10. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
11. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
12. 8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
13. За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
14. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.
15. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
16.  Відповідно до п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
17. Згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа: 1) дізналася або 2) повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
18. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачка просить зобов`язати відповідача змінити дату призначення пенсії їй з 26 листопада 2015 року на 15 вересня 2014 року і провести відповідний.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 у жовтні 2014 року зверталась до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області, в якому просила, зокрема, скасувати рішення відповідача №34 від 23.09.2014 року про відмову у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах на підставі заяви ОСОБА_1 від 15.09.2014 року.
За результатом розгляду вищезазначеного спору Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області 05 листопада 2014 року прийнято постанову про відмову у задоволенні позову, яка ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року залишено без змін (а.с.17-30).
В подальшому, 26 листопада 2015 року ОСОБА_1 знову звернулась управління Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Управлінням Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із недостатністю пільгового стажу.
ОСОБА_1 скористалась правом оскарження рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії до органу Пенсійного фонду України вищого рівня. За результатами розгляду скарги ОСОБА_1 , управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області було надіслано на адресу відповідача лист за вих.№1217/02/14 від 03.03.2017 року, в якому останній просив відповідача повернутись до розгляду питання про призначення пенсії ОСОБА_1 (а.с.87).
09 березня 2017 року відповідачем прийнято рішення №1240 від 09.03.2017 року про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.
На виконання вказаного вище рішення 25.04.2017 року на картковий рахунок ОСОБА_1 було перераховано пенсію в сумі 16291,16 грн.
Аналізуючи встановлені по справі обставини в контексті заявлених позовних вимог про зміну дати призначення позивачці пільгової пенсії, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що саме з моменту отримання пенсійних коштів на свій картковий рахунок ОСОБА_1 мала змогу дізнатися про порушення відповідачем її прав стосовно визначення дати, з якої їй було призначено пільгову пенсію.
Разом з тим, до суду ОСОБА_1 звернулася 11 січня 2019 року, тобто, з пропуском шестимісячного строку.
19. Посилання касатора на те, що спір щодо призначення їй пенсії тривав, оскільки Новоукраїнське об`єднане управління Пенсійного фонду України звернулось у червні 2017 року з адміністративним позовом (справа №П/811/897/17) до товариства з обмеженою відповідальністю редакційно-видавниче об`єднання "Новоукраїнські новини" про стягнення заборгованості з витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не може розглядатися судом як поважна причина для поновлення пропущеного позивачкою строку оскільки вказаний спір стосувався питання стягнення коштів за доставку пільгових пенсій. 
Вказана обставина лише підтверджує той факт, що станом на червень 2017 року позивачка була обізнана про порушення своїх прав щодо призначення їй пенсії з  26 листопада 2015 року, а не з 15 вересня 2014 року, що є предметом оскарження у справі, що розглядається.
20. Стосовно посилань касатора на те, що на протязі 2017-2018 років вона декілька разів перебувала за кордоном як на підставу поновлення їй строку на звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне. 
Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку (поважність причин повинен доводити скаржник).
Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
У відповідності до статті 16 КАС України  учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Частиною 2 статті 43 КАС України передбачено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.
Статтею 55 КАС України встановлено, що  сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що особа має право звертатися до суду як особисто, так і через уповноваженого представника, який може бути наділений всіма процесуальними правами, які належать позивачу (чи іншому учаснику справи).
21. З огляду на викладене, перебування позивачки за кордоном не може вважатися об`єктивно непереборною та такою, що виключає можливість для вчасного звернення до суду з цим позовом обставиною, оскільки ОСОБА_1 не була позбавлена права звернутися до суду через уповноваженого представника.
22. Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для поновлення позивачці строку на звернення до суду у цій справі.
23. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
24. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
25. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
26. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року по справі №340/109/19 - залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                   Т.Г.Стрелець          
Судді                                                                       С.Г. Стеценко
                                                                      Л.В. Тацій