П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 521/4959/19	

Головуючий в 1 інстанції: Мазун І.А.
Місце та час укладення судового рішення « 12:06», м. Одеса
                                                                                                                                  Повний текст судового рішення складений 01.07.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Малиновського районного суду м. Одеси   від   01 липня 2019 року у справі за позовом    ОСОБА_1 до   виконуючого обов`язки начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Авдєєва Олександра Робертовича, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - 

ВСТАНОВИВ:

25.03.2019р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконуючого обов`язки начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Авдєєва О.Р., Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови №170/19 від 12.03.2019р. щодо застосування адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 6800грн.; закриття провадження у справі.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси   від   01.07.2019р. позов задоволений.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвали нове, яким відмовити в  задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що наказом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 02.07.2018р. №01/13/162ДАБК, відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №533, уповноважено заступника начальника Управління направити головних спеціалістів на проведення позапланових перевірок протягом 2 півріччя 2018р. /а.с.89/
У період з 29.10.2018р. по 08.11.2018р. головним спеціалістом інспекційного відділу №2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, на підставі направлення від 18.10.2018р. №001395 проведено перевірку дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу від 02.07.2018р. №01/13/162 ДАБК та звернення фізичної особи. /а.с.90/
Актом перевірки від 08.11.2018р. №001395 встановлено порушення позивачем ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №461, а саме позивач експлуатує самочинно збудовану будівлю сараю за адресою АДРЕСА_1 , не прийняту до експлуатації. /а.с.91-101/
08.11.2018р. складено протокол щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч.8 ст.96 КУпАП. /а.с.104-106/
Приписом від 08.11.2018р. про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил зобов`язано ОСОБА_1 усунути порушення вимог містобудівного законодавства у термін до 08.01.2019р. /а.с.102-103/
Постановою у справі про адміністративне правопорушення від 22.11.2018р. №823/18 визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250грн. /а.с.109-111/
Наказом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 02.01.2019р. №01/13/1ДАБК, відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №533, уповноважено заступника начальника Управління направити головних спеціалістів на проведення позапланових перевірок протягом 1 півріччя 2019р. /а.с.144/
У період з 19.02.2019р. по 27.02.2019р. головним спеціалістом інспекційного відділу №2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, на підставі направлення від 19.02.2019р. №000342 проведено перевірку дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу від 02.01.2019р. №01/13/1 ДАБК. /а.с.144/
Актом перевірки від 27.02.2019р. №000342 встановлено порушення позивачем п.п. «а» п.3 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п.3 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №533. /а.с.145-153/
27.02.2019р. складено протокол щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч.1 ст.188-42 КУпАП. /а.с.155-157/
Постановою у справі про адміністративне правопорушення №170/19 від 12.03.2019р. визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800грн. /а.с.159-161/ 
Не погоджуючись з притягненням до адміністративної відповідальності, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія  погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення  позовних вимог виходячи з наступного.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт. 
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Згідно ч.1 ст.188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553. (далі - Порядок №553)
Згідно пункту 1 Порядку №553 Державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених ст.  Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.
Пунктом 3, 5  Порядку №553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень та у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Відповідно до п.7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.
Наказом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 02.01.2019р. №01/13/1ДАБК, відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №533, уповноважено заступника начальника Управління направляти головних спеціалістів на проведення позапланових перевірок протягом 1 півріччя 2019р. /а.с.144/
За приписами п.9 Порядку №553 позапланова перевірка здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. 
Разом з тим, з направлення від 19.02.2019р. №000342 не вбачається ознайомлення позивача з підставами проведення перевірки.
Згідно п.16 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.
Відповідно до п.п.18, 21 вищезазначеного порядку керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.
Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.
Якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.
Так, в акті перевірки від 27.02.2019р. №000342 зазначено про відмову ОСОБА_1 від його підписання та зроблено запис про його направлення поштою за №6506503273600.
Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №6506503273600, позивачем отримано вищезазначений акт перевірки 07.03.2019р. /а.с.158/
Частиною 1 ст.268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
При цьому, в протоколі від 27.02.2019р. про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч.1 ст.188-42 КУпАП, зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11:30 12.03.2019р. у приміщенні Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради. /а.с.155-157/
Як зазначає позивач, на початку березня нею засобами поштового зв`язку отримано від Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради акт від 27.02.2019р №000342 та протокол про адміністративне правопорушення від 27.02.2019р. /а.с.4/ 
Статтею 280 КУпАП  визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог  ст. 283 КУпАП  розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Таким чином, з аналізу наведених положень вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка, зокрема, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. В свою чергу, обов`язковою умовою для розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є наявність даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.
Як вбачається з оскаржуваної постанови від 12.03.2019р. №170/19 позивач, як особа, яка притягалася до адміністративної відповідальності була відсутня при розгляді справи, однак була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Постановою по справі про адміністративне правопорушення №170/19 від 12.03.2019р. визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800грн. /а.с.159-161/ 
          Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із  Законом України  «Про оцінку впливу на довкілля».
          Згідно з ч.2 ст.36 Закону України №3038-VI виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.
          Статтею 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI  визначено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством. Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до  Закону України «Про виконавче провадження».
            Відповідно до ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною четвертою цієї статті передбачено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Частиною сьомою цієї статті встановлено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
          Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.  36, ст.  41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»  і  ст. 376 ЦК України, орган державного архітектурно-будівельного контролю за наявності обставин, передбачених абзацом першим ч.1  ст.38 цього Закону  (у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою), уповноважений та зобов`язаний видати припис про усунення порушень, у тому числі шляхом знесення самочинного збудованого об`єкта особі, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво. Цей припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу на звернення до суду на підставі абз. 2 ч. 1  ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»  у зв`язку з його невиконанням.
Так, приписом від 08.11.2018р. про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил зобов`язано ОСОБА_1 усунути порушення вимог містобудівного законодавства у термін до 08.01.2019р. Вищезазначений протокол отримано позивачем 08.11.2018р. /а.с.102-103/
          Актом перевірки від 27.02.2019р. №000342 встановлено, що ОСОБА_1 не виконано вимоги вищезазначеного припису, а саме не оформлено документи, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту за адресою   АДРЕСА_1 , чим порушено п.п.а п.3 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п.3 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №533. /а.с.145-153/
          Відповідно до ч.1 ст.188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
          Так, згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
          Разом з тим, як вбачається з договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори від 24.06.2006р. №2-2141 ОСОБА_1 (дарувальник) подарувала ОСОБА_2 (обдарована) 111/600 частин домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , яке складається з чотирьох кам`яних житлових будинків під літерами А, Б, В, Г, загальною житловою площею 125кв.м., та надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці дерфонду площею 1820кв.м. Ця частина домоволодіння належить дарувальнику на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори 15.10.1976р. №3-7198, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості». /а.с.15/
          Також, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно  від 30.08.2006р. № 11685244 право приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 на цей об`єкт зареєстровано в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», на підставі договору дарування від 24.06.2006р. №2-2141. /а.с.14/
          Крім того, 16.04.2019р. ОСОБА_2 у зв`язку із зміною загальної площі домоволодіння зареєструвала право спільної часткової власності за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори від 24.06.2006р. №2-2141 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації серії ОД №141190930088 від 03.04.2019р. /а.с.212-215/
          Отже, під час проведення перевірок у період з 29.10.2018р. по 08.11.2018р. щодо дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та перевірки, та у період з 19.02.2019р. по 27.02.2019р., щодо виконання ОСОБА_1 вимог припису від 08.11.2018р., відповідач не з`ясував, що власником будівлі за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 стосовно якої не фіксувались порушення і не видавався припис про   усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.
          Отже, ОСОБА_1 не є власником об`єкту, який був предметом перевірки, а тому не могла вчинити порушення містобудівного законодавства, правопорушення передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП.
          Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.03.2020р. (справа №822/1278/16).
          Таким чином, постанова №170/19 від 12.03.2019р. у справі про адміністративне правопорушення, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800грн. винесена з порушенням норм законодавства. 
          Відповідно до п.3 ч.3  ст.286 КАС України  за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
          Згідно зі ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки, ОСОБА_1 не була власником об`єкту за адресою АДРЕСА_1 , який був предметом перевірки, тобто не могла усунути вимоги припису від 08.11.2018р., в її діях (бездіяльності) немає складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП,  а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
          За правилами  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                                   
          Керуючись ст.ст.272, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишити без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від   01 липня 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3  ст.272 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.