ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 р.	Справа № 520/11882/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.   
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 року (ухвалене суддею Бадюковим Ю.В, повний текст якого складено 17.02.2020 року)  по справі № 520/11882/19 за позовом        ОСОБА_1  до       Головного управління ДПС у Харківській області               про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача форми "Р" № 00011421306  від 24.07.2019 р., відповідно до якого самозайнятій особі ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 27433,75 грн., що включає 21938 грн. за податковим зобов`язанням та 5495,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); визнати протиправними дії відповідача щодо внесення до електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем Державної податкової служби інформації про наявність у платника податків ОСОБА_1 податкової заборгованості у розмірі 21 938 грн. штрафної санкції у розмірі 5495,75 грн. та пені у розмірі 9299,79 грн. станом на 08.08.2019 р.; зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області виключити з електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем Державної податкової служби інформацію про наявність у платника податків ОСОБА_1 податкової заборгованості у розмірі 21938 грн. штрафної санкції у розмірі 5495,75 грн. та пені у розмірі 9299,79 грн. станом на 08.08.2019 р.; визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми "Ф" № 163910-58 від 04.09.2019 р., відповідно до якої загальна сума податкового боргу позивачки станом на 03.09.2019 року становить 7144,79 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 р. позов задоволено частково, а саме: скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Харківській області форми "Ф" № 163910-58 від 04.09.2019 р. про сплату позивачкою суми податкового боргу з донарахованої пені у загальному розмірі 7144,79 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись  із рішенням  суду першої  інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від  12.02.2020 р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки оскаржувана податкова вимога обґрунтована та не підлягає скасуванню.
Позивачка подала до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині задоволення  позовних вимог залишити без змін.
Згідно  із ч. 4 ст. 229, ч. 2  ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України,  фіксування  судового засідання  за допомогою  технічного  запису не здійснювалося.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги  не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки самозайнятої особи - ОСОБА_1  з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період 01.01.2014 р. -29.12.2016 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2011 р.-29.12.2016 р., контролюючим органом складено  акт перевірки № 24251/20-40-13-15-07/2301418962 від 12.12.2017 р., висновками якого  встановлено порушення позивачкою п. 184.7  ст.184 Податкового кодексу України.
На підставі вищевказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000751315 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 69815 грн., з яких основний платіж 55852 грн., штрафні санкції 13963 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 року по справі №  820/3025/18, яке набрало законної сили визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 0000751315 від 22.01.2018 р. в частині основного платежу у сумі 33914 грн. та в частині штрафу у сумі 8467, 26 грн., в іншій частині  податкове повідомлення-рішення залишено без змін. 
На підставі вищевказаного  рішення суду контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення  № 00011421306 від 24.07.2019 р. про визначення грошових зобов`язань з податку на додану вартість у загальному розмірі 27433,75 грн., з яких основний платіж - 21938 грн., штрафна (фінансова) санкція - 5495,75 грн., яке направлено позивачці 24.07.2019 р., та отримано  нею особисто 30.07.2019 р.
Судовим розглядом встановлено, що станом на 09.08.2019 р. в інтегрованій картці платника податків позивачки  обліковується пеня у розмірі 9299,79 грн., з урахуванням суми переплати у розмірі 2155 грн., заборгованість склала 7144,79 грн. (9299,79 грн. -2155 грн.).
04.09.2019 р. контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми «Ф» № 163910-58 від 04.09.2019 р. про сплату позивачкою суми податкового боргу з донарахованої пені у загальному розмірі 7144,79 грн.
Не погоджуючись із вищевказаною податковою вимогою відповідача, позивачка звернулася до суду з цим позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана податкова вимога Головного управління ДПС у Харківській області форми "Ф" № 163910-58 від 04.09.2019 р. про сплату позивачкою суми податкового боргу з донарахованої пені у загальному розмірі 7144,79 грн. необґрунтована та підлягає скасуванню.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про  задоволення позову ОСОБА_1 з наступних підстав. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із пп.14.1.153. п.  14.1  ст. 14 Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п.  14.1.175. п.  14.1  ст. 14 Податкового кодексу України). 
Відповідно до  пп. 14.1.162. п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.
Абзацом першим пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно   із п. 59.1. ст. 59 Податкового Кодексу України,  у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
 Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п. 59.3. ст. 59 Податкового кодексу України).
Згідно із п.п. 60.1.5. п. 60.1. ст. 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Пунктом 60.4. ст. 60 Податкового Кодексу України встановлено, що у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.
Відповідно до  пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Згідно із пп. 129.3.1. п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України, нарахування пені закінчується, зокрема, у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що пеня нараховується у разі несплати податкового зобов`язання до дня настання строку його погашення, тобто, при сплаті зобов`язання до вказаного дня нарахування пені не може бути розпочато у зв`язку з ненастанням граничного строку погашення податкового зобов`язання як обов`язкової умови для початку нарахування пені.
Судовим розглядом встановлено, що  податкове зобов`язання за податковим повідомленням - рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 0000751315 від 22.01.2018 р. у розмірі 21938 грн. та за штрафом у розмірі 5495,75 грн. набуло статус узгодженого 01.10.2018 р., оскільки рішення Харківського окружного адміністративного суду у адміністративній справі № 820/3025/18 від 04.07.2018 р., яким частково скасовано вищевказане податкове повідомлення-рішення, набрало законної сили 01.10.2018 р.
Згідно  із квитанцією № 35723123 від 03.10.2018 р. позивачкою сплачено суму грошового зобов`язання  у розмірі 27433 грн. 75 коп. - штраф за податковим рішенням № 0000751315 від 22.01.2018 р. та рішенням Харківського окружного адміністративного суду у адміністративній справі № 820/3025/18 від 04.07.2018 р., тобто, позивачкою грошове зобов`язання сплачено 03.10.2018 р., не пізніше 10 днів з моменту узгодження вказаного податкового зобов`язання. 
Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки нарахування пені мало бути розпочато після спливу десятиденного строку з моменту узгодження податкового зобов`язання та закінчено по день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, то оскаржувана податкової вимоги форми «Ф» № 163910- 58 від 04.09.2019 р. необґрунтована та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до  вимог матеріального та процесуального права.
Згідно із  ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 р. - без змін в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив в цій частині судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.
Керуючись ст. ст. 77,  243, 308,  316,  322,   325,   326,  328,  329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 року по справі № 520/11882/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено  20.07.2020 року