ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5829/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Балаклицький А. І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 липня 2020 року                                                                                            м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:                      
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Бєлової Л.В. та Кучми Л.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Броварської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року (повний текст складено 28 грудня 2019 року) у справі за адміністративним позовом Першого заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області до Броварської міської ради Київської області, третя особа - Комунальне підприємство Броварської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора-5» про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИЛА:
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварської міської ради Київської області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача з питань затвердження планів інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою населення та зобов'язати Броварську міську раду Київської області вчинити дії по розробленню та затвердженню планів технічної інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків, які знаходяться у них на балансі.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність Броварської міської ради Київської області з питань затвердження планів інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою населення, зобов'язано Броварську міську раду Київської області вчинити дії по розробленню та затвердженню планів технічної інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків, які розташовані в м.Бровари по бульв. Незалежності 3-а; бульв. Незалежності, 9-а; вул. Лагунової Марії, 4; вул. Лагунової вул. Марії, 5; вул. Лагунової Марії, 9; вул. Лагунової Марії, 10; вул. Лагунової Марії, 11; вул. Лагунової Марії, 13-а; вул. Лагунової Марії, 18; вул. Лагунової Марії, 19; вул. Короленка, 47; вул. Короленка, 61-а; вул. Київська, 298-а; вул. Київська, 300; вул. Київська, 302; вул. Київська, 310; вул. Київська, 312; вул. Гагаріна,1; вул. Гагаріна, 6; вул. Гагаріна, 8-10; вул. Гагаріна, 9; вул. Гагаріна,11; вул. Гагаріна, 16, та перебувають на балансі міської ради.
Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані відсутністю будь-яких фактів щодо неналежного утримання та раціонального використання дитячих майданчиків, а організація благоустрою належить до безпосередньої компетенції виконавчого органу та перебуває поза межами повноважень позивача.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що всупереч чинним нормам законодавства відповідачем не затверджено плани інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою як дитячі майданчики, з чого вбачається бездіяльність Броварської міської ради Київської області, яка ставить під загрозу закріплені ст.3, 27, 49 Конституції України права дітей на життя та охорону здоров'я.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
В силу положень п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України, беручи до уваги, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження та враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Броварською місцевою прокуратурою Броварському міському голові направлено запит від 16.05.2019 №116-вих-19 (а.с.16), яким  запропоновано надати до місцевої прокуратури інформацію щодо розміщення на території м.Бровари дитячих майданчиків, при цьому вказати: адресу розміщення, на якому балансі перебувають ти чи передано ігрові комплекси на баланс на підставі акту прийому-передачі, чи затверджувався план паспортизації та технічної інвентаризації об'єктів благоустрою, чи виготовлявся паспорт на ігровий комплекс.
Відповідно до інформації з листа Броварської міської ради від 14.06.2019 №01-24/1084 (а.с.17) та КП «Житлово-експлуатаційна контора-5» від 30.05.2019 №1-02-168 (а.с.18) на території житлових будинків, що знаходяться на обслуговуванні КП «ЖЕК №5», розміщені дитячі ігрові майданчики в м. Бровари по бульв. Незалежності 3-а; бульв. Незалежності, 9-а; вул. Лагунової Марії, 4; вул. Лагунової вул. Марії, 5; вул. Лагунової Марії, 9; вул. Лагунової Марії, 10; вул. Лагунової Марії, 11; вул. Лагунової Марії, 13-а; вул. Лагунової Марії, 18; вул. Лагунової Марії, 19; вул. Короленка, 47; вул. Короленка, 61-а; вул. Київська, 298-а; вул. Київська, 300; вул. Київська, 302; вул. Київська, 310; вул. Київська, 312; вул. Гагаріна,1; вул. Гагаріна, 6; вул. Гагаріна, 8-10; вул. Гагаріна, 9; вул. Гагаріна,11; вул. Гагаріна, 16.
Зазначені дитячі майданчики знаходяться на балансі КП «Житлово-експлуатаційна контора-5» Броварської міської ради (а.с.20-23).
Листом Броварської міської ради Київської області від 23.08.2019 №2-15/3289 (а.с.43) повідомлено Заступника керівника Броварської місцевої прокуратури, що плани паспортизації та технічної інвентаризації об'єктів благоустрою, дитячих майданчиків, розміщених на території м.Бровари Броварською міською радою не затверджувались.
Вважаючи незаконною та протиправною бездіяльність відповідача щодо не затвердження планыв паспортизації та технічної інвентаризації об'єктів благоустрою, дитячих майданчиків, розміщених на території м.Бровари, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відсутність затверджених актів та планових заходів щодо інвентаризації об'єктів благоустрою свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що, зважаючи на цільове призначення таких об'єктів благоустрою як дитячі ігрові майданчики, не виконання суб'єктами благоустрою своїх обов'язків у цій сфері порушує права користувачів цих об'єктів на безпечні умови для життя і розвитку.
За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного оскарження, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про благоустрій населених пунктів», Інструкцією з проведення технічної інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою населених пунктів, затвердженої наказом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29 жовтня 2012 року №550.
У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав.
Частиною 2 ст.6 вказаного Закону передбачено, що держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя.
Відтак, обов`язок органів державної влади та місцевого самоврядування полягає у створенні, у межах визначених законом повноважень, умов для комфортного та безпечного життя дитини, отримання освіти, соціального захисту, всебічного розвитку тощо, зокрема, й шляхом створення та належного утримання об`єктів благоустрою населених пунктів.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 822/3692/17.
Відповідно до п.44 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
Заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.
Пунктом 5 ч.2 ст.18 наведеного Закону передбачено, що підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані, зокрема, проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об`єктів благоустрою (їх частин), що здійснюються у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
В свою чергу, на виконання вимог ст.18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29.10.2012 року затверджено Інструкцію з проведення технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою населених пунктів №550, яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.11.2012 року за №1937/22249 (далі - Інструкції № 550), яка визначає порядок проведення робіт з технічної інвентаризації та паспортизації парків (гідропарків, лугопарків, лісопарків, парків культури та відпочинку, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва, спортивних, дитячих, історичних, національних, меморіальних та інших), рекреаційних зон, садів, скверів та майданчиків, пам`яток культурної та історичної спадщини, майданів, площ, бульварів, проспектів, вулиць, доріг, провулків, узвозів, проїздів, пішохідних та велосипедних доріжок, пляжів, кладовищ, інших територій загального користування; прибудинкових територій; територій будівель та споруд інженерного захисту територій; територій підприємств, установ, організацій та закріплених за ними територій на умовах договору, а також інших об`єктів благоустрою в межах населеного пункту (крім земельних ділянок, на яких розташовано вказані об`єкти).
Вказана Інструкція розроблена з метою проведення технічної інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою населених пунктів.
Згідно пункту 1.3 Інструкції № 550 паспортизація об`єктів благоустрою - складання технічних паспортів об`єктів благоустрою за результатами їх інвентаризації.
Технічна інвентаризація об`єктів благоустрою - сукупність заходів з обстеження, спрямованих на підтвердження наявності об`єктів нерухомого майна, елементів благоустрою та оцінку їх технічного стану, а також наявності інженерних мереж на об`єкті благоустрою.
Згідно пункту 1.4 Інструкції №550 технічна інвентаризація та паспортизація об`єктів благоустрою проводяться власником, балансоутримувачем або виконавцем на підставі договору із замовником або самостійно.
Пункту 1.5 Інструкції №550 визначено, що технічна інвентаризація об`єктів благоустрою може бути плановою або позаплановою.
Планова технічна інвентаризація повинна проводитись згідно з планами, затвердженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.
Позапланова технічна інвентаризація проводиться у разі: введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта благоустрою; закінчення ремонту об`єкта благоустрою; зміни власника (балансоутримувача) об`єкта благоустрою; протиправного знищення чи пошкодження об`єкта благоустрою; надзвичайної ситуації техногенного або природного характеру на об`єкті благоустрою; прийняття рішення про її проведення власником (балансоутримувачем) об`єкта благоустрою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).
Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.
Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що на відповідача як орган місцевого самоврядування покладено повноваження щодо інвентаризації та паспортизації закріплених за нею об`єктів благоустрою, шляхом, зокрема, затвердження планів проведення інвентаризації, створення інвентаризаційної комісії тощо.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»  до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору. До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.
При цьому, згідно з п.8 ч.1 ст.21 вказаного Закону елементами (частинами) об`єктів благоустрою є, зокрема, обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків.
В ході розгляду справи встановлено, що дитячі та спортивні майданчики, про які йде мова у позові, розташовані в м.Бровари та перебувають на балансі КП «Житлово-експлуатаційна контора-5» Броварської міської ради, а тому відповідно до вищевказаних приписів Закону України «Про благоустрій населених пунктів» є об`єктами благоустрою.
При цьому, власником вказаних дитячих майданчиків являється Броварська міська рада Київської області, що не заперечується сторонами.
З приписів ст.18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Інструкції №550 слідує, що технічна інвентаризація та паспортизація об`єктів благоустрою проводяться власниками, балансоутримувачами або виконавцями на підставі договору із замовником або самостійно. При цьому, така інвентаризація повинна проводитись згідно з планами інвентаризації та паспортизації закріплених за ними об'єктів благоустрою (їх частин).
Враховуючи, що згідно ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» саме до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів, та зважаючи на те, що Броварська міська рада Київської області є власником зазначених у позовній заяві дитячих майданчиків, колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що саме до повноважень відповідача належить проведення технічної інвентаризації та паспортизації зазначених об`єктів благоустрою. 
В свою чергу, з положень Інструкції № 550 випливає, що проведенню планової технічної інвентаризації та паспортизації закріплених за підприємствами, установами та організаціями об`єктів благоустрою передує затвердження органами державної влади, органами місцевого самоврядування відповідних планів технічної інвентаризації та паспортизації.
Листом від 23.08.2019 №2-15/3289 (а.с.43) підтверджено, що плани паспортизації та технічної інвентаризації дитячих майданчиків, які розміщені на території м.Бровари станом на 21.08.2019 Броварською міською радою не затверджувались.
З матеріалів справи на вбачається, що відповідні плани паспортизації та технічної інвентаризації дитячих майданчиків були затверджені відповідачем в подальшому, що свідчить про наявність бездіяльності відповідача в частині виконання покладеного на нього обов'язку щодо вжиття належних заходів з благоустрою, зокрема, в частині затвердження планів інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків, які розташовані на території м.Бровари.
Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 23.12.2019 №1349 «Про затвердження Правил утримання та експлуатації дитячих ігрових та спортивних майданчиків у м.Бровари», оскільки позовні вимоги мотивовані недотриманням відповідачем вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Інструкції № 550 в частині не затвердження планів саме технічної інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою, що не має нічого спільного із затвердженням правил їх утримання та експлуатації, а прийняття вказаного рішення не звільняє відповідача від обов'язку проведення технічної інвентаризації та паспортизації дитячих та спортивних майданчиків, розташованих на території м.Бровари.
Колегія суддів вважає, що в даному випадку, вжиття заходів з метою проведення інвентаризації та паспортизації належних міській раді дитячих майданчиків є обов'язком відповідача, визначеним Законом. 
Одночасно, щодо ефективності обраного судом першої інстанції способу захисту, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 245 КАС України суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. 
В контексті обставин спору колегія суддів вважає обґрунтованим та ефективним застосування саме такого способу захисту.
При цьому здатність прокурора перебирати на себе функції позивача та представляти інтереси держави в рамках спірних правовідносин неодноразово досліджувалась в судовому порядку та в постанові Верховного Суду від 23.12.2019 року у справі №320/1269/19 викладено правовий висновок, що зважаючи на законодавчу неврегульованість порядку здійснення державного контролю у сфері благоустрою населених пунктів місцевими державними адміністраціями та відсутність органу державної влади, який би мав контролюючі функції по відношенню до органів місцевого самоврядування, у цій справі наявний виключний випадок для захисту публічного порядку у сфері гарантування безпечних умов для проведення дітьми свого дозвілля, за якого прокурор може представляти інтереси держави в суді самостійно в якості позивача. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що у цій справі прокурор наділений процесуальною дієздатністю на звернення до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наявність з боку відповідача протиправної бездіяльності щодо затвердження планів інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою населення, а саме дитячих майданчиків. які розташовані на території м.Бровари.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.329 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Броварської міської ради Київської області - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Текст постанови виготовлено 09 липня 2020 року.

Головуючий суддя                                                                                Н.В.Безименна

Судді                                                                                                    Л.В.Бєлова

                                                                                                    А.Ю.Кучма