Ухвала
 
02 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 615/555/18
провадження № 61-9077св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є. (суддя - доповідач)
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,
 
учасники справи:
позивач - приватне сільськогосподарське підприємство «Нове життя»,
відповідачі: ОСОБА_1 , Фермерське господарство «Велес-В»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» про відмову від позову у справі за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Велес-В» про визнання недійсним договору користування чужою земельною ділянкою,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2018 року Приватне сільськогосподарське підприємство «Нове життя» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Велес-В» про визнання недійсним договору користування чужою земельною ділянкою.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 31 грудня 2005 року між ОСОБА_1 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове життя» укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,77 га, кадастровий номер 63212880300:04:000:0025 строком на 5 років. Договір зареєстрований 31 січня 2008 року за № 040868800073.                           08 серпня 2012 року укладено додаткову угоду, якою продовжено строк дії договору ще на 5 років, тобто з урахуванням статті 18 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на  момент укладення додаткової угоди до договору, строк дії договору тривав до 18 грудня 2017 року. На виконання положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» ОСОБА_1 направлено лист-повідомлення від 01 жовтня 2017 року про поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди.                             02 листопада 2017 року ОСОБА_1 надіслано відповідь про відмову у поновленні договору від 31 грудня 2005 року, яку обґрунтовано бажанням самостійно використовувати земельну ділянку. 29 березня 2018 року між відповідачами укладено договір користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) зазначеної земельної ділянки, який 05 квітня 2018 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав. Укладання договору емфітевзису між відповідачами є грубим порушенням його переважного  права як орендаря на поновлення договору оренди, оскільки він скористався правом на поновлення договору на новий строк, виконав всі необхідні для цього дії, ОСОБА_1 натомість укладено договір емфітевзису з іншою юридичною особою.
Просить визнати недійсним договір користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) на земельну ділянку площею 5,77 га, кадастровий номер 6321280300:04:000:0025, укладений між Фермерським господарством «Велес-В» та ОСОБА_1 , зареєстрований 05 квітня 2018 року за № 25672711 та скасувати його державну реєстрацію; визнати поновленим договір оренди землі на земельну ділянку 5,77 га, кадастровий номер 6321280300:04:000:0025, зареєстрований 31 січня 2008 року за № 040868800073 та визнати укладеною додаткову угоду.
Рішенням Валківського районного суду Харківської області від                 20 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» на користь Фермерського господарства «Велес-В» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн.
Постановою Харківського апеляційного суду від 13 березня 2019 року апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» залишено без задоволення. Рішення Валківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2018 року залишено без змін. Стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» на користь Фермерського господарства «Велес-В» 7 000 грн судових витрат на правничу допомогу.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У травні 2019 року Приватне сільськогосподарське підприємство «Нове життя» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Валківського районного суду Харківської області від 20 листопада                2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 березня 2019 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу                              № 615/555/18 з Валківського районного суду Харківської області.
У червні 2019 року від ОСОБА_1 до суду касаційної інстанції надійшов відзив на касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя», у якому заявник просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.
До Верховного Суду надійшла від Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» заява про відмову від позову у цивільній справі № 615/555/18. 
Ухвалою Верховного Суду від 26 серпня 2020 року зазначену справу призначено до судового розгляду.
Відповідно до статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.
З урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та поданої Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове життя» заяви про відмову від позову, колегія суддів приймає відмову Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» від позову, визнає нечинними рішення Валківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 березня 2019 року. У зв`язку із цим провадження у цивільній справі підлягає закриттю.
Згідно з частиною другою статті 142 ЦПК України у разі відмови від позову на стадії перегляду рішення в касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення заявнику з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної касаційної скарги.
За подання касаційної скарги ПСП «Нове життя» сплатило 10 572 грн судового збору, тому в силу вимог  статті 142 ЦПК України з державного бюджету на його користь підлягає поверненню 5 286 грн.
Керуючись статтями 13, 206, 260, 408, 409, 142 ЦПК України, Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Заяву приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» про відмову від позову у цивільній справі № 615/555/18 задовольнити.
Прийняти відмову Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» від позову в цивільній справі № 615/555/18.
Рішення Валківського районного суду Харківської області від                               20 листопада 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 березня 2019 року визнати нечинними.
Провадження у цивільній справі № 615/555/18 за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Велес-В» про визнання недійсним договору користування чужою земельною ділянкою закрити.
Повернути приватному сільськогосподарському підприємству «Нове життя» із Державного бюджету України 5 286 грн судового збору, сплаченого ним при поданні касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий	М. Є. Червинська	
Судді:	С. Ю. Бурлаков	
 	А. Ю. Зайцев	
 	Є. В. Коротенко	
 	В. М. Коротун